290 



utan älven på närstående individ, med nödvändighet måste spela 

 en viktig roll vid blommornas pollination, är påtagligt och har äl- 

 ven redan i förbigående framhållits. Men hur försiggår själfva 

 pollenöfverföringen, och hvilka agentier äro därvid verksamma? 

 I litteraturen förelinnas inga uppgifter i det hänseendet, om man 

 frånser en liten notis som Dklpino (4, p. 163) meddelat. Af helt 

 teoretiska skäl framhåller han nämligen Sj)ir<)neni(i fragrans som 

 exempel på sådana växter, hos hvilka ståndarkonnektivet åtagit sig 

 den skyltande funktionen i blomman. Denna skulle därför enligt 

 Delpino pollineras genom insekter. De studier, jag ägnat S/}/ro7?e/jja- 

 blomman, äro (liksom för öfrigt Dklpino's) visserligen gjorda på 

 odlade exemplar; dock synas de mig tala för, att den nämnda enda 

 föreliggande åsikten är åtminstone högst osannolik. En redogörelse 

 för blommans byggnad och utveckling må därför här lämnas såsom 

 utgångspunkt för tolkningen af dess poUinationsbiologi. 



Spironema-hlomnvcxn (lig. 3) är byggd genomgående efter 3-talet. 

 Foderbladen, 5 mm. långa, äro båtformade, styfva och snedt uppåt- 

 riktade; de äro hinnaktigt hvita med längs kölen en svagt grön 

 skiftning, hvilken mot spetsen öfvergår i rödbrunt. De tre kron- 

 bladen äro äggrundt lansettlika, spetsiga, samt under blomningen 

 utåtböjda mellan foderbladens spetsar; de äro glatta, glänsande och 

 rent hvita, B mm. långa och 2,5 mm. breda. Alla hyllebladen äro 

 fullt fria, men bilda på grund af foderbladens styfhet en fast tratt, 

 från hvars botten ståndare och stift utskjuta. Alla 6 ståndarne äro 

 hvarandra alldeles lika; alla bära lika utvecklade knappar. Strän- 

 garne äro fullkomligt glatta, saknande de för så många andra 

 Commelinacéer utmärkande håren, samt lysande hvita; de mäta 

 9 mm. i längd och skjuta kvastlikl fram ur blomnuui, exponerande 

 de egendomligt byggda knapparne till ungefär hyllets dubbla höjd. 

 Ståndarknapparne äga en skiilik, mer eller mindre kvadratisk, upp- 

 till afrundad form; vid basen, där strängarne äro fastade, äro de 

 inskurna. Hela denna 2 mm. långa och ungefär lika breda, lysande 

 hvita skifva — med undantag af ett parti omkring midtelnerven 

 bildad endast och allenast af de båda ei)idermislagren (fig. 0) — 

 utgöres af det utvidgade konnek livet, hvilket därföi' i de nedre ut- 

 dragna hörnen uppbär de tvenne sig mussellikl öppnande kna])i)- 

 rummen (fig. 4). Ståndarsträngarne liksom stiftet äro styfva af de 

 saftiga cellernas turgor, men därför ock lätt bräckliga. Fruklänmet 

 är grönt, på ytan sparsamt glandelhårigt, trekantigt och trerummigt 

 med 2 fröämnen i hvarje rum. Stiftet mäter blott 4 — 5 mm. i 



