Svensk Botanisk Tidskrift, laos. Bd 2, 11. 4. 



ETT PAR FALL AF TERMINAL INFLORESCENS- 

 BILDNING HOS TILL\. 



^P LIBRARY 



NEW YORK 

 ROB. E. FRIES. BOTANICAL 



GARDEN. 



Det är ett allmänt käiidt förhållande, att linden nppbygger sin stam 

 och sina grenar sympodialt, på så sätt att toppknoppen felslår, hvar- 

 vid en axillär knopp öfvertar terminalknoppens funktion. Detta 

 äger rum redan under första året på groddplantan samt vidare 

 under individets hela lif. Något undantag från det regelbundna 

 bortdöendet af skottspetsen har jag ej sett framhållas, och torde 

 det nog ej heller vara iakttaget. Pexzig (6) omnämner intet sådant 

 fall, och i den senare litteraturen har jag ej heller kunnat finna 

 någon uppgift om en dylik afvikelse. Under sistlidne sommar an- 

 träffade jag emellertid på en i Upsala botaniska trädgård odlad 

 Tilia platyphylla tvenne skott, hvilkas terminalknoppar kommit till 

 utveckling och som därvid gifvit upphof till inflorescenser. På lig. 

 2 och 3 äro dessa återgifna. 



För att emellertid kunna förstå desamma torde vara lämpligast 

 att först erinra om hufvuddragen i den typiska lindinflorescensens 

 ställning och byggnad. De blommande grenarna på en lind äro 

 mer eller mindre horisontelt inriktade med bladen ordnade tvåra- 

 digt längs flankerna. I alla dessas axiller, oftast med undantag af 

 Ö^ det nedersta bladets, sitta dels en vanlig sluten vinterknopp, dels 

 ^: en inflorescens med dess karakteristiska skärmblad, vid hvilket 

 j blomställningsaxeln är delvis sammanvuxen. Inflorescensens och 

 c— knoppens inbördes ställning är sådan, att den förra utgår från öfre 

 O kanten af den horisontella grenens bladaxiller, knoppen däremot 



Svensk Botanisk Tidskrift 1908. 30 



