341 



Al' (le nedan uppräknade cecidierna äro öcS Tunna på öarna på 

 vilda växter. Helniinthocecidierna utgöra 3,45 %, acarocecidierna 

 44,83 %, dipterocecidierna 17,24 °'= , hymeiiopterocecidierna 12,07 "« , 

 hemiplerocecidierna 20,? "-> och coleopterocecidierna 1,72 ''^ • Vid en 

 noggrannare undiersökning af den bohuslänska skärgården skall 

 det antagligen visa sig, att procenttalet lör dipterocecidierna kom- 

 mer att ökas. De af cecidomyiderna förorsakade gallbildningarna 

 äro ej sällan föga i ögonen fallande och undgå lätt uppmärksamheten. 

 Jämförelsevis stort är antalet påträffade hemipterocecidier, som ju 

 ofta äro stora och lätta att se; dessutom hade det vackra vädret 

 antagligen gynnat bladlössens förökning. Däremot kommer det 

 relativa antalet af coleopterocecidier antagligen ej att ökas afsevärdt 

 vid en närmare utforskning af området, ty de gallbildande curculio- 

 niderna synas endast med svårighet kunna förflytta sig öfver vat- 

 tenytor (jämf. Lagerheim, Haitiska Zoocecidier, pag. 2). Cainpaniila 

 rolundifolia fanns flerstädes på öarna och vid Fjällbacka, men en- 

 dast på Hästvom var den angripen af Miarus Cdiupanukv. Gall- 

 bildningen fanns här i stor mängd och väl utbildad. Af Cakile 

 maritima undersöktes talrika exemplar, men intet angrepp af 

 Ceuihorrhijnchus pleurostigina kunde påvisas (denna gallbildning före- 

 kommer vid Boda på Öland). Äfven andra strandväxter undersök- 

 tes så noga tiden tillät på förekomsten af cecidier, Angelica , Erijn- 

 giiim, Rhodiola', Sediim augliciun' , Silcne marilima och Trifolinm 

 fragiferiim med negativt resultat. Däremot konstaterades gallbild- 

 ningar på Afriplex, Euphorbia paliistris, Ligiistriim, Lonicera perichj- 

 memim och Plautago maritima. Taxus undersöktes förgäfves på 

 gallbildningar. Hvad träd och buskar för ölrigt angår, så är det att 

 märka, att rönnen var nästan fri från gallbildningar. Rönnarna 

 undersöktes på Vargö, Hvalö, Musö, Styrsö och vid Fjällbacka, 

 men endast på Musö anträffades den på ostkusten så vanliga, af 

 Eriophyes Pgri förorsakade bladskorfven ; samma gallbildning fanns 

 på Vargö på vildpäron och i Marstrand på (odlad?) oxel. Alm od- 

 lades allmänt på öarna, men af de 10 cecidier, som äro observe- 



' På Hji^ppeln angripen af parasitsvamp. 



■^ På Rhodiola finnes i Sveriges (Kvikkjokk 1883, leg. (i. Lagekheim) och Norges 

 fjälltrakter ett mycket i ögonen fallande acarocecidium. 



^ Det är ej osannolikt, att på Sediim angliciim samma acarocecidium finnes som 

 vi anträffade i Marstrand på S. <dbum och som finnes på många andra Scdiim- 

 arter. 



^ På Styrsö angripen af Uromt/ces. 



Svensk Botanisk Tidskrift 19US. 31 



