393 



flygsandsdriften log nog, efter livad .T. Gunnar Andersson och förf. 

 trott sig finna, sin i)örjan som en följd af den starka fårbetningen 

 under vissa delar af 1700- och 1800-taIen, och var troligen starkare 

 då än nu. Från hvilken tid härstamma emellertid de enorma 

 flygsandsmassor som bilda randdjnens kärna? Ön höjde sig under 

 litorinatiden öfver hafvet, och det är naturligen den subboreala pe- 

 rioden, på hvilken man då närmast tänker. Den subatlantiska pe- 

 riodens fuktiga klimat skulle sålunda ha orsakat den bindning af 

 sanden, som i sen tid genom kulturens ingrepp brutits. Äfven 

 andra lagringsfenomen vittna på samma sätt. Vid Nybygget finnes 

 innanför randdynen en stor slätt. Denna är beväxt med ängsve- 

 getation, hvars ymniga gräs, strödda örter och tunnsådda mossor 

 dock icke fullständigt täcka underlaget, som består af flygsand. 

 Denna hade tydligen vid undersökningstillfället (18^76^4) relativt 

 nyligen bundits af dessa växter. Svagt sandslipade stubbar af tall, 

 mera sparsamt af ek stucko nämligen här och där upp ur sanden, 

 och några enstaka gamla ekar, oxlar och rönnar samt ett hagtorns- 

 träd voro ännu kvar efter ett af flygsanden spolieradt trädbestånd. 

 Den gamla skogsmarken fanns också under den 15 — 65 cm. djupa 

 flygsanden som en 15 cm. mäktig mylla. Denna låg emellertid på 

 ett gammalt flygsandslager, hvilande på klapper med stor tjock- 

 skalig Cardiiim ediile. Skulle vi här ha ett subborealt flygsands- 

 fält, som under subatlantisk tid skogkläddes? 



Från Essunga socken i Västergötland meddela R. Tolf och E. 

 Haglund en särdeles märklig profil: torf öfverlagrad af skogsbun- 

 den flygsand, hvilken möjligen vid närmare undersökning skall visa 

 sig vara förhistorisk. Haglund meddelar p. 4 — 5: 



»Oförklarligare är emellertid det andra fallet och torde endast 

 kunna förklaras såsom torfmosse täckt af flygsand. 



Midt på slätten i Essunga socken höjer sig helt obetydligt en 

 mindre, skogbeklädd sandås, som vid Flinteberga täcker en mindre 

 torfmosse. 'Sanden växlar i mäktighet mellan 0,5 och 1,5 m., är 

 gulaktig och tämligen fin, oskiktad och tämligen jämnkornig. Torf- 

 ven är starkt sammanpressad och består af tufdunstorf öfvergående 

 i björktorf. Området är bevuxet med tallskog, hvars rötter ej ned- 

 gå i torfven. Likadana bildningar finnas å ett par andra ställen 

 t. ex. vid skolhuset och Asgärdet.' (Tolfs ant.) Då jag för någon 

 tid sedan gjorde ett besök i Essunga, var jag äfven i tillfälle att 

 se denna högst egendomliga bildning och konstatera riktigheten af 

 Tolfs karta och anteckningar. Hela områdets vegetation utgöres 



