395 



hastigt sjunker genom den lösa sandbottnen, kan sjön, oni mycket 

 varma somrar dessutom öka den normala aldunstningen, en lid 

 reduceras till ett par små, endast 0,5 — 1 meter djupa gölar. Detta 

 hastiga uttorkande al" ölVersvämningsområdet medför en särskild 

 utbildning af stäpp-zonens öfre del. Liksom i de atloppslösa bäcken 

 i de stora kontinenternas inre, där vattnet hastigt utsinar i sanden, 

 uppstår här flygsand. På syd- och västsidorna är den zon, som 

 på de andra sidorna motsvaras af ilygsandsfäll, utbildad som en 



G. W. Ekman foto 7- 1906. 



F^ig 3. Linsjöns östra del. I hakginnden inkommer bäcken frän Mosseho- 



sjö-s3'stemet. I förgrunden Ag lostis-stiippen, som på sluttningen till höger 



(söder) blir koloniartad och blandad med barrskogsväxter, mot vänster (norr) 



öfvergår till ett fl3-gsandsfält. 



koloniartad vegetation med A(//'os//i-stäppens och barrskogens element 

 blandade om hvarandra. Särskildt märker man ett stycke under 

 högvattenslinjen unga tallar och granar, som stå i rader, hvarje 

 motsvarande en driftrand af barrträdsfrön {jinh- Sernandkh, Sprid- 

 ningsbiologi, p. 364). Den sydliga och sydvästliga expositionen på 

 de andra sidorna har däremot uttorkat den barlagda sandens yta 

 och så glesnat vegetationstäcket, att flygsand här kunnat bilda ett 

 bredt bälte med undulerande och oregelbundna gränser mellan barr- 



