398 



nordöstra sida på vida sträckor till åtminstone ett 100-tal meter 

 från den recenta flygsanden växer på ett system af småkulliga 

 gamla dyner, hufvudsakligen gående i NV — SO. Fordomtima skogs- 

 eldar kunna vara orsaken, men det finnes också en möjlighet, att 

 här, åtminstone delvis, föreligga subboreala dyner. Alldeles säkert 

 är nämligen, att en lång serie af mycket varma och torra somrar 

 skulle medföra en ganska storartad intensiletsökning af Linsjöns 

 flygsandsdrift. Denna betingas nämligen, som nyss antydts, nu af 

 att de solexponerade sidorna af den under sommaren torrlagda sjö- 

 bottnen då hinna uttorka så kraftigt, att A^ros/zs-stäppen ej förmår 

 sammansluta sig annat än på de nedre partierna, hvarigenom vinden 

 får makt med de solstekta sandvidderna och detta ju mer de upp- 

 värmas och uttorkas. Den supponerade serien af varma och torra 

 somrar skulle dessutom ytterligare sänka den något så när sam- 

 manhängande A(/ros//s-stäp])ens gränslinje och flygsandsdriften här- 

 igenom erhålla en omfattning, som säkert skulle bli ödesdiger för 

 de närmast tillstötande skogsmarkerna. 



Som ett observandum för framtida undersökningar öfver Syd- 

 Dalarnas gamla dynbildningar bör framhållas, att skogsbundna 

 dyner här ingalunda synas vara sällsynta på de glacioiluviatila 

 sandfälten. Så har jag t. ex. sett sådana i tallskogarna omkring 

 Dufnäs. 



Till livad vi genom dessa mer eller mindre direkta vittnesbörd 

 vunnit i kunskap om den subboreala periodens vegetation, kunna 

 vi möjligen på ett par andra vägar skaffa oss ett komplement. 



Vi skola då först granska vegetationen i de trakter, hvilka i nu- 

 tiden kunna förmodas ha ett med den ifrågavarande perioden ho- 

 mologt klimat. 



Det inre Rysslands ekregion på gränsen mot stäpperna utmärkes 

 af ett kontinentalt klimat, men, som T.vxiii.jkw särskildt fäst upp- 

 märksamhet på, äro visst ej alla spha</ncl(i uttorkade. Som i det 

 föregående framhållits, ha .S7//;«-växterna här trots skogen som den 

 dominerande forniationsty[)en en integrerande betydelse i vegeta- 

 tionens sammansättning. Jag har också redan förut antydt, att det 

 är här vi närmast hafva att söka en viss homologi till det subbo- 

 reala Sydsverige. Den växtgeograliska litteraturen öfver detta om- 

 råde är gansUa rik, men till slörie delen affallad på ryska. Om 

 vi ur denna litteratur utvälja några af Komschinskys, af v. Herder 

 i Hot. CentraIbhUt refererade arbeten öfver områdets östra delar, 

 finna vi i dem ett synnerligen rikt synekologiskt jämförelsematerial. 



