409 



De utprägladt sydosleuiopeiska relikterna i .SVZ/^a-kullarna på Fal- 

 bygden ligga i nutiden väster om den lika utprägladt nordvästeuro- 

 peiska /srzVa-mossarne på östra Tiveden - — hvilket vittnesbörd om 

 de två stora förskjutningar åt motsatt håll, som den sydsvenska 

 vegetationens olika element undergingo i resp. subboreal och subat- 

 lantisk tid! 



I hvilken riktning det nutida klimatet utvecklar sig veta vi icke. 

 Allt tyder emellertid på att den subatlantiska periodens klimat 

 Iramemot nutiden, med hvilken perioden utan gräns sammanflyter, 

 småningom blifvit torrare. 



Den nordliga karaktär, som kom att utmärka de subatlantiska 

 kärren och mossarna, har i det föregående exemplificerats med 

 artlistor från Lillåmaderna (p. 211) och försumpningarna i Uppsala- 

 trakten (p. 228). Nutidens klimat tyckes ha reducerat dessa sub- 

 atlantiska former till relikter. Utom Lillåmadernas subatlantiska 

 glacialrelikter kan som en sådan från vårt ^S/zpo-område nämnas 

 Betula nana på en mosse i Fröjereds socken nära landsvägen mel- 

 lan Rödesand och Kullebo (19"' ,;06). Ett sphagnetum hade här 

 förvandlats till ett pinetum hylocomiosum med fåtaliga raster af det 

 lefvande Sphagnum-tixckei. På ett område med Calliina vulgaris, 

 Lediim paliistre, Mijrtillus uliginosa och Vaccinium Vitis idiea växte 

 nästan manshög Betula nana, fläckvis riklig. 



Någon torr och varm period af t. ex. så utpräglad art som den 

 subboreala är dock icke nutiden. Men märkas bör, att, hvad Syd- 

 sverige särskildt beträftar, i stort sedt de växtsamhällen, som för- 

 sumpat subboreala skogar och täckt dessas lämningar med mäktiga 

 torfbäddar, i nutiden under normala förhållanden så godt som all- 

 tid utveckla sig åt mera xerofila stadier. Om kulturens storartade 

 omdaning af våra naturförhållanden är orsaken härtill, torde vara 

 tvifvelaktigt. Så mycket mer framträder detta kulturens inflytande 

 i sj)ecialfall. Skogarnas glesnande, åkerviddernas uppbrytande och 

 dräneringen af såväl våt som frisk mark ha på tusentals och åter 

 tusentals lokaler skapat möjligheten för xerofytiska element att ut- 

 breda sig i en omfattning, som de näppeligen under i öfrigt lika 

 allmänna klimatiska förhållanden skulle fått i en obruten natur. 

 Af särskildt intresse är, att vissa sydosteuropeiska xerotermer, som 

 genom den mänskliga odlingen kommit till vårt land, härigenom 

 gynnas i sin vidare utbredning, och att sålunda vår vegetation 

 återfår en del subboreala karaktärsdrag. 



