411 



bli stationära i vår flora och ytterligare sprida sig, ha vi säkinda 

 de första dragen al" deras historia bevarade. Det bör kraltigt be- 

 tonas, att hvarje uppträdande, tillfälligt eller icke af främmande 

 växtformer på ballastplalser, ruderati)latser etc. ej blott bör upp- 

 tecknas utan äfven oflenlliggöras. Svensk Botanisk Tidskrifts bor- 

 gisafdelning är just bland annat afsedd för arkivisering af djMika 

 meddelanden. 



Ett alldeles särskildt intresse erbjuder F/'z7///ayza iUc/ea^//s, hvilken, 

 ehuru antagligen till hela sin förekomst en på 1600-talet inkommen 

 synantrop, i Uppland för sitt allbekanta uppträdande i milliontal 

 exemplar utvalt en naturlig växtformationsserie af samma art som 

 den, på hvilken den uppträder i sitt urgamla hemland, sydöstra 

 Europa. Här växer den på ängar, som på våren öfversvämmas, 

 men hvilkas jord under sommaren uttorkas till ett betydligt djup. 

 Det är på det hela taget ganska liknande förhållanden, som de leriga 

 ängar erbjuda, hvilka på Upplandsslätten äro prydda af kungsängs- 

 liljan. »Hab. in prato Kungsängen sub hieme et ineunte icstate ple- 

 rumque inundato copiosissime» säger Wahlenberg i Flora Upsalien- 

 sis p. 108. Det är i hög grad beklagligt, att man ännu icke börjat utreda 

 Frifillarias historia hos oss. Jämte det stora utbredningsområdet i 

 Fyrisdalen och på strandängar vid nordöstra Mälarstranden, livil- 

 ket tydligen utstrålar från Kungsängen, finnas en del andra, som 

 äfven de leda sitt ursprung från antingen spontan eller synan- 

 tropisk direkt eller indirekt spridning härifrån. En del härstamma 

 nog från direkt utplantering, och här måste en säker tradition in- 

 hämtas, medan ännu tid är, andra däremot härleda från ännu out- 

 redda spridningssätt. Somliga förekomster äro också af den art, 

 att man kan förstå Elias Fries' bestämda åsikt, att kungsängsliljan 

 hos oss var ursprunglig. »Hon finnes icke blott öfnerallt på sid- 

 ländta ängar kring Uppsala, utan på otaliga de aflägsnaste ställen, 

 till och med i djuj^a granskogar, då marken inhägnas, öfver hela 

 Uppland mellan Gefle och Stockholm, äfven i Västmanland.» Vex- 

 ternas fädernesland p. 313. 



Centraleuropa under den subboreala perioden. 



Hvar och en, som arbetat med utvecklingshistorisk växtgeografi, 

 vet, hvilka svårigheter, som möta, då man önskar konnektera de 

 resultat, skilda forskare i skilda länder erhållit angående vegeta- 

 tionens utvecklingshistoria i kvartar tid. Ej minst hopa sig dessa 



