(131) 



Inndska sjöar. Arkiv lör Botanik, Bd 28. Ill: 5, 1902 använda höjdskikts- 

 indelnint^en framgår här näppeligen. Förf. gör sig själf skyldig tdl en 

 inkonsekvens i framställningen. I de två första ståndortsanteckningarna 

 från vattenväxtsamhällen uppför förf. r//-/cu/aWa-arterna såsom långstams- 

 växter på alla följande ställen såsom kortstamsväxter. - Af intresse aro 

 författarens iakttagelser om vattenväxternas öfvervintring, ett förut alltför 

 litet bearbetadt område inom den nordiska botaniska litteraturen. — 

 Vid Sandviken i Vcmdalens s:n har förf. i Ljusnan funnit vidsträckta 

 formationer, af Callha palastris såsom vattenöfverståndare, hvdket in- 

 tressanta förhållande åskådliggöres af en synnerligen belysande bild. Pa 

 samma lokal växa .pA ett djup af ända till 2 m. vid lågvatten i enstaka 

 individ eller bestånd icke blott Hippiiris inilgaris f. fhwmiilis och Alope- 

 ciiriis fiilvus v. nataiis utan äfven Ayroslis stolonifera, Caltha palastris, 

 Muosotis pahislris, Veronica scutellata. På denna lokal näringen af dessa 

 växter någonsin ofvan vattenytan . utan äro de här fullt submersa. 



Vid framställningen af kultursamhällena lämnar förf. en intressant 

 skildrint af .kulturgränsens växtsamhällen». Anteckningar meddelas har 

 om ve-^etationen vid timmerkojor och på platsen för en kolmila samt 

 om floran på och vid landsvägarna. Af Härjedalens kärlväxter antager 

 förf att >U5 arter eller omkring 25 proc. med stor sannolikhet kunna 

 sä«as vara införda efter människans bosättning . Af hortikullurellt in- 

 tresse äro skildringarna af områdets trädgårdar och trädgårdsväxter. 



Vid behandlingen af växtsamhällena ofvan barrskogsgränsen skiljer 

 förf mellan -inom barrskogsregionen liggande, från Helagsfjällsgruppen 

 isolerade fjäll , hvilka »samtliga kunna sägas sakna en verklig bjorkre- 

 cTion'^ och där .skogsgränsen bildas af barrträdens och Helagsfjallsgrup- 

 nens fiäll med särskildt å Helagsfjället vackert utbildad björkregion. 

 Hvad Hamratjället beträffar säger förf., att det enligt hans förmenande 

 är »absolut oriktigt att, såsom Serx.^xder gjort, där tala om en barr- 

 sko<vsre«ion. Detta författarens uttalande utan uppställande at en ny, 

 från d^n af Serxander följda definitionen afvikande definition pa barr- 

 sko-sreoion måste enligt anmälarens förmenande anses absolut orik- 

 tigt' -°Från Hamrafjällets subalpina och alpina regioner omnämner 

 förf en mängd af ståndortsanteckningar belysta olika växtsamhällen. 



Ftt sista kapitel i afhandlingen ägnas åt ., florans olika element». Förf. 

 omnämner här trenne artgrupper af större växtgeografiskt intresse . 

 nämligen »l) arter med rent västlig utbredning inom Härjedalen, hvilken 

 utbredning sammanhänger med deras förekomst inom norska floraom- 

 rådet »*>) arter endast förekommande i Härjedalens östra och södra 

 del samt »3) arter inom Härjedalen, endast iakttagna på någon enstaka 

 lokal» Redan förut har förf. varit inne på den intressanta frågan om 

 vår floras rekrvtering från väster, och han lämnar här ytterligare ett 

 oväntadt rikt bidrag till denna frågas slutliga afgörande. Af författarens 

 undersökning framgår nämligen med all önskvärd tydlighet, att ^12 arter 

 med allra största sannolikhet kunna sägas vara västliga invandrare till 

 Häriedalen- Arabis hirsuta, Blechnum spicant. Cardaminc silvatica, Coto- 

 neaster viilqaris, Corijdalis fabacea, Erysimum hieraciifoliiim. Lisleraovata, 

 Pohiqala amarella, Secinm anminm. Stachiis silvatica. Trollias europwns. 



