Anniärkningsvärcit ar att, trots talrika lörsök, det aldrig lyckats WiXK- 

 LER att framstrdla hybriden mellan Sulaniim nigriim och Lycopersicuin 

 pa könlig väg. Så har äfven varit förhållandet med Cylisiis Adami: alla 

 korsningsförsök, som under tidernas lopp vid olika lilllällen igångsatts 

 mellan Cytisiis piirj)urcns och Lalnirniiin halva blitVit resultatlösa. 



Solanum tiibingenst' visar sig i sina karaktärer i allo som en verklig 

 bastard. S. nigriiin har som bekant enkla helbräddade blad, S. Lycoper- 

 siciim är parbladig med sågade småblad. Hybriden har hela, men täm- 

 ligen djupt sågtandade blad. Till lormen likna de således mera .S. ni- 

 griim än S. Lycopersiciim. Ett motsatt förhållande ägde rum beträllande 

 behåringen. S. nignini - åtminstone den af W. använda formen — är 

 glatt, medan tomatväxtcn är tätt hårig. Härutinnan liknade hybriden 

 fullständigt S. Lycopersiciim. Därtill kommer, att den ägde tomatplan- 

 tans karakteristiska lukt, fast något moditierad och försvagad. Den hå- 

 riga stammen var mera styf och tjock än hos S. iiiyriim. dock ej i så 

 hög grad som hos Lycopersiciim. 



Äfven blommans delar visade sig intermediära. Kronans färg var gul 

 som hos Lycopcrsiciim-U)Vu^vn, ehuru något ljusare. Frukten liknade 

 närmast S. nigriim. Anmärkningsvärdl är, att ymphybriden hade väl 

 utbildadt i)ollen. Liksom hos stamformerna lämnade själfbefruktning re- 

 sultat och mogna frön ha erhållits. Huru plantorna bli efter dessa, som 

 skola utsås nästa vår, motses naturligtvis med stort intresse. 



Äfven i anatomiskt hänseende visade hybriden enligt förf:s ujijigift in- 

 termediära karaktärer, men han redogör ej för dem i detta förelöpande 

 meddelande. Ej heller ingår han på den cytologiska sidan af saken, 

 hvilken onekligen är den intressantaste. Bastarden, om det är en verk- 

 lig sådan, måste anses ha uppkommit genom sammansmältning af vegeta- 

 tiva celler från de båda stamformerna, t-ln koi)ulation således mellan 

 Iva vegetativa cellei' utan föregående reduktionsdelning. Har hybriden i 

 så fall del dubbla kromosomlalet mot stamformerna eller, för den hän- 

 delse att (le ha olika kromosomtal, ett som utgör summan däraf? Eller 

 har en kromosomreduktion ägt iiim".' Härpå vänta vi svar i förf:s ut- 

 lofvade utförliga afhandling. Det äi- frågor af den natur, alt de kunna 

 komma oss att tvifla på den nu gällande upi)fattningen af kromosomer- 

 nas vikt och betydelse. 



Underligt föi-efaller del emellertid, all en kopulalion skulle äga rum 

 mellan de bada arternas vegetativa celler, då del ej lyckas med de 

 könliga, som borde ha större fallenhet därför. \\n annan förklaring af 

 fenomenet vore tänkbar. Någon kojjulation har ej ägt iiim. Slamar- 

 lei-iias celler halva endast blifvil på något förut okändl sätt intimt hop- 

 blandade i Uii(tpi)anlaget. l'röna komma alt ge upphof till ren nigriim 

 eller vvn Lycopersiiim. Detta öfverensstämnier med att IIildejjrand, 

 som l\ckals erhålla frön från de eljes sterila intermediära grenarna af 

 (lylisiis Adami, ur dessa erhöll ren L^ubiirniim. Med denna tolkning 

 vore del äfven läll att föislå, huru i)a en hybrid gren af (]. Adami det 

 kan uijpkomma en ren Lahiirniim-kno])]). Ymphybriden skulle således 

 i grund och bollen endast vara en chimär. 



'Lyrlio Vcslcrgren. 



