1913- No. 12. DEN ME.NNESKELIGE GONOCHORISME ETC. 



øvrigt neppe heller anse en senere erhvervelse av homosexuel reaktion 

 som udelukket, ja det store flertal af de homosexuelle mennesker udgjøres 

 efter min mening rimeligvis af folk, som efter puberteten har erhvervet 

 sin perversion ^ 



De tertiære kjonskarakterer varierer i det hele endnu stærkere end 

 de sekundære, og der findes overmaade talrige overgange mellem dem. 

 Det er som bekjendt ingenlunde saa, at alle mænd er kraftige, modige og 

 intelligente og alle kvinder barmhjertige, fromme og hengivne, — daglig 

 erfaring belærer os om det modsatte. Der existerer overhovedet ikke nogen 

 mand eller kvinde, som besidder alle de egenskaber, som karakteriserer 

 vedkommendes kjøn, eller som mangler alle de træk, der er eiendommelige 

 for det andet. 



\'i har saaledes paavist en stigende skala. De primære sexualkarak- 

 terer varierer forholdsvis lidet, og der findes relativt faa overgange mellem 

 de to typer; de sekundære varierer mere, og der findes langt flere over- 

 gange mellem dem; men de tertiære varierer overmaade stærkt, og der 

 findes et næsten ubegrænset antal overgange mellem typerne. 



Hos mennesker, som reagerer homosexuelt, finder man som oftest ogsaa 

 en række andre tertiære sexualkarakterer, der karakteriserer det andet kjøn, og 

 som regel påaviser man ogsaa flere sekundære karakterer, som normalt til- 

 hører dette. Træder dette forhold stærkere frem, faar vedkommende mand 

 et kvindeligt og vedkommende kvinde et mandligt væsen og udseende, en 

 mellemtilstand, som kan udvikle sig derhen, at kjonstypen saavel med 

 hensyn paa de tertiære som de sekundære karakterer er helt ombyttet 

 (androgyni og gynandri); og denne kontrære perversion kan yderligere 

 kompliceres med primære mellemformer. 



Disse extreme tilstande er dog meget sjeldne. Derimod er det ingen- 

 lunde særdeles sjelden, at der findes væsentlig afvigende mellemformer 

 mellem begge kjøn, baade mellem de primære, sekundære og tertiære kjens- 

 karakterer; og hos langt flere findes ingen væsentlig afvigelse fra normen 

 af de primære, men derimod en betydelig af de sekundære og tertiære. I 

 endnu langt flere tilfælde indskrænker afvigelsen sig næsten udelukkende 

 til de tertiære karakterer; og er disse afvigelser mindre betydelige, staar 

 vedkommende individ saa nær normen, at intet abnormt vil være paa- 

 faldende. 



' Ogsaa visse heterosexuelle mennesker kan under givne omstændigheder komme til at 

 foretage homosexuelle handlinger (et forhold, som ogsaa iagttages hos dyr) ; men fra 

 saadannc handlinger kan man ikke uden videre drage den slutning, at vedkommende er 

 homosexuel. 



