1913- No. 12. DEN MENNESKELIGE GONOCHORISME ETC. 1 7 



af disse, som grundlagde patriarkatet og riget, vil have den 

 største gehalt af biologisk hoiværdige individer og derfor 

 være de i biologisk henseende bedst udrustede for herskermagten. Disse 

 racer vil en tid bevare magten og fortrinsvis forplante sin egen race, 

 hvorved de vedligeholder dennes fysiske og psykiske fortrin. Denne ud- 

 vikling fæstnes og styrkes ved den kontrektation til tertiære kjonsegenskaber ^, 

 som enhver kultur fremkalder, og befæstes yderligere ved kravet paa jevn- 

 byrdigt ægteskab samt ved religionernes paabud om børneavl og deres 

 dermed sammenhængende fordømmelse af sexuelle forhold, der ikke kan 

 lede til befrugtning; og herigjennem begunstiger den en stor gonochorisme 

 og en høi natalitet. Den race, der gjennemgaaende har de bedste biologiske 

 betingelser i intellektuel som i ethisk og emotionel henseende, sætter 

 mange born i verden, og disse børn repræsenterer en sund slægt. Men 

 der maa stadig betales høiere og høiere pris for opretholdelsen af det 

 engang vundne, og meget godt og værdifuldt maa altid ofres. Jo større 

 gode desto hoiere pris. Nye fremskridt bliver altid dyrere end de gamle; 

 og det tidspunkt kommer for eller senere, da den herskende race ikke kan 

 skaffe de fornødne midler uden at øge sin rigdom og magt. Kampen om 

 magt er (ligesom forbundsidéen og sammenslutningen) et psykologisk grund- 

 fænomen; og de krigerske instinkter og traditioner, som opretholder racens 

 herskeregenskaber, hjælper den endnu en tid. Ved erobring og under- 

 tvingelse vinder den herskende race nyt landomraade og øger sin rigdom; 

 men i og med dette skynder udviklingen henimod en krise. Denne kan 

 ende med racens fallit, men den kan ogsaa lede til grundlæggelsen af et 

 verdensrige. Dette sidste muliggjøres kun derved, at den herskende race 

 søger forbund med de undertvungne befolkningslag af en eller flere racer, 

 men samtidig med, at den saaledes maa dele sin magt og sit bytte, er 

 dens krav paa luxus og vellevnet i stigende. Der danner sig en over- 

 klasse af den oprindelig herskende race og de nye elementer, der har 

 maattet optages, og denne overklasse bliver parasitær. Institutioner, som 

 engang var betingelse for vext og fremgang, bliver hindring for videre 

 fremskridt. Statens forsvar overlades i stor udstrækning til leietropper af 

 fremmede racer, og med den krigerske aands tilbagegang synker gono- 

 chorismen. 



Endnu værre er den omstændighed, at en talrig børneflok bliver 

 en afgjørende hindring for overklassens krav paa livsnydelse; og en 

 nedsættelse af disse krav er overmaade vanskelig, først og fremst af 



^ Ved svækket gonochorisme kan kontrektationen til tertiære kjonsegenskaber føre til 

 asexuel erotik (platonisme). 

 Vid.-Selsk. Skrifter. I. M.-N. Kl. 1913. No. 12. 2 



