PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



individuelle psykologiske grunde, men dernæst ogsaa paa grund af det 

 høiværdige instinkt, som forbyder det moralske og velstillede menneske 

 at sætte børn i verden, hvis der ikke kan skaffes disse mindst ligesaa 

 gode livsvilkaar som de, under hvilke det selv lever. Ægteskabs- 

 frekventsen synker, befrugtningen begrænses, afkom ødelægges, og natali- 

 teten synker. Spørgsmaalet om, hvorvidt degenerationen ogsaa — saaledes 

 som Morel mente — bevirker en nedsættelse af evnen til at frembringe 

 sundt afkom, er meget tvilsomt og fortjente sikkert en indgaaende under- 

 søgelse; og i denne forbindelse vilde det ogsaa have stor interesse at 

 studere de primitive stammers frugtbarhed samt fangenskabets indflydelse 

 paa parringslyst og frugtbarhed. 



Natalitetens synken rammer saaledes særlig de racer, hvis fysiske og 

 psykiske fortrin engang satte dem istand til at herske; og paa denne 

 maade sørger de biologisk høiværdige racer for sin egen 

 undergang. 



Kulturudviklingen leder samtidig til, at populationens (befolkningens) 

 raceblanding øges; og de racer, som repræsenterer den største plus- 

 variation, vil have tendents til at komme op i de høiere samfundslag, 

 medens de biologisk mindreværdige vil synke ned i underlaget. Men saa- 

 snart racen er kommen op i overlaget, steriliserer den sig selv, medens 

 de underliggende racer vedbliver at avle børn. Naar nu denne proces 

 har varet nogle slægtsled, vil vedkommende befolkning ikke længer have 

 den tidligere raceblanding, men gjénnemgaaende bestaa av biologisk mindre- 

 værdige individer. Kort sagt: Populationen degenererer. 



Tilsidst vil befolkningen ikke længer kunne frembringe en ledende 

 overklasse, ligesaa lidet som en portion tykmelk kan afsætte mere fløde, 

 end den forud indeholder. Nation og folk mister betingelserne for frem- 

 gang og kan snart ikke længer opretholde sig selv. Quem deus per- 

 dere vult, prius dementat. 



Heldigvis pleier denne proces at afløbe saavidt langsomt, at andre 

 nationer kan faa tid til at dygtiggjøre sig til i tidens fylde at overtage 

 ledelsen, og de døende nationer pleier gjerne at hjælpe til at ruste og 

 militært forberede dem, som engang skal blive deres nye herrer. Saa 

 gjorde Romerne med Germanerne, og saa gjør vi med Asiens folk. 



Denne udvikling paaskyndes ved urbanisationsprocessen. Byernes 

 opkomst og vext betegner et umaadeligt kulturfremskridt. Sammenflytninger 

 øger menneskenes evne til at danne forbund og alle slags associationer, 

 den driver dem til at gjøre opfindelser, udvider deres virkekreds og giver 

 dem i det hele en større horizont. 



