igiS- No. 12. DEN MENNESKELIGE GONOCHORISME ETC. 25 



Disse kampe maa have været af samme art som de, der henved 50 

 slægtsled senere udkjæmpedes i den germanske verden; og det var, som 

 vi har hort, sammenstødet med Romerne, som bragte Germanerne patriar- 

 katet. — 



Den omdannelsesproces, som Germanerne forst tilendebragte ved folke- 

 vandringstidens slutning, foregik hos Romerne mere end tusind aar længer 

 tilbage i tiden (og forud for deres historie); og den romerske udvikling, 

 vi nu skal omtale, ligger i tid længe før den tilsvarende germanske, men 

 med hensyn paa evolutionsstadiet aarhundreder efter denne. 



Den omhandlede germanske kultur repræsenterer saaledes en fra 

 evolutionsmæssig standpunkt seet ældre fase, og derfor har jeg ogsaa for 

 vort formaal fundet det tjenligt først at tale om den germanske og derefter 

 gaa over til den romerske. — 



Det gammel-romerske patricier-samfund skabte et paa livsvarighed be- 

 regnet monogamt patriarkat, som i republikkens glanstid, da Rom grund- 

 lagde sin verdensmagt, beherskede hele det romerske borgersamfund (cives 

 romani). 



Betingelserne for ægteskabsstiftelsen var strenge, og denne maatte 

 enten ske ved den oprindelige sakrale ceremoni (confarreatio) eller ved en 

 kjøbekontrakt (coemptio). Men henimod slutningen av den republikanske 

 tid begyndte allerede det sociale og politiske forfald. Som det gik det 

 græske samfund efter Perserkrigenes vældige expansion, saaledes gik det 

 ogsaa det romerske. — I Grækenland voxede bybefolkningen paa land- 

 befolkningens bekostning, og pengehusholdningen fortrængte naturalhushold- 

 ningen. Feminismen med dens hetærevæsen greb, trods Aristophanes' 

 spot, om sig i de høiere samfundslag. Sexuelle aberrationer som algolagni 

 og pædophilia erotica udbredte sig, og særlig blomstrede homosexualiteten. — 

 Saaledes ogsaa i Rom. Her greb feminismen endnu stærkere om sig, 

 end den havde gjort i det gamle Athen ; Senegas raad til damerne om 

 heller at drive husflid end aandfuldhed lød for døve øren. Og de sexuelle 

 aberrationer, specielt homosexualiteten, naaede en enorm udbredelse. Den 

 frie familjestiftelse (usus) erstattede de gamle strenge former, og de romerske 

 hustruer opnaaede en større uafhængighed, end den gifte kvinde nogensinde 

 før eller senere har haft. — 



Men følgen blev, som den maatte blive. Den frie sexuelle forbindelse 

 mellem dannede og besiddende mennesker undgaar at avle børn — den- 

 gang som nu. Den ene gammel-romerske familje efter den anden døde 

 ud, og efter et par hundrede aar var der næsten ingen tilbage. Den 

 biologisk mindreværdige, besiddelsesløse befolkning, som intet havde at 

 tabe (for en stor del byernes bærme, satte derimod mange børn i verden — 



