igiS- No. 12. DE.N MKNNESKELIGE GONOCHORISME ETC. 29 



ældste tid var belagt med streng straf, og dette var ogsaa tilfælde med 

 beskyldningen for at lade sig serôa. 1 Eddadigtet >^Lokasenna« finder vi 

 saaledes, at Loke beskyldes for at være ragr. 



Allerede Frostathingsloven sætter (III, i8) straf af fredløshed for be- 

 stialitet ; men homosexuel omgang var endnu ikke strafbar i Norge, hvoraf 

 man vel maa kunne slutte, at den dengang ikke havde naaet synderlig ud- 

 bredelse. Men omkring midten af det 12te aarhundrede er der antagelig 

 foregaaet en forandring.— Magnus Erlingssons møde i Bergen i 1164 

 vedtog nemlig en novelle til Gulathingslovens kirkeret § 32, i hvilken 

 der sattes straf af fredløshed for homosexuel omgang mellem mænd, og 

 samtidigt skjærpedes fredløshedsstraflen for bestialitet ved kumulation med 

 kastrationsstraf. Lignende bestemmelser optoges senere i Eidsivathings 

 kirkeret. Paa Island, i Danmark og Sverige fik man først i det 13de aar- 

 hundrede saadanne straffe. 



Det forekommer mig klart, at denne kriminalpolitik maa have været 

 begrundet i en omsiggriben af homosexualiteten ; men hovedaarsagen til denne 

 maa efter min opfatning være at søge i en svækkelse af gonochorismen. Jeg 

 antager derfor, at der omkring midten af det 12te aarhundrede hos Nordmæn- 

 dene, ialtfald inden overklassen, indtraadte en sexuel applanation, som ud- 

 viklede sig videre i den senere tid; og jeg vil i denne forbindelse hen- 

 vise til, at kong Magnus Eriksson (1319 — 1343) blev beskyldt for homo- 

 sexuelle tilbøieligheder, af hvilken grund han senere, efter den hellige 

 Birgittas skildringer fik opnavnet »Smek«.^ 



Der foreligger ogsaa historiske efterretninger, som viser, at den sexuelle 

 applanation fra midten af det 13de aarhundrede havde grebet om sig i 

 hele den germanske verden og vistnok ogsaa i store dele af det øvrige 

 Europa. 



Det berettes, at Ludvig den hellige ansaa de vantros erobring af 

 den hellige grav som en Guds straffedom, fordi man i kristenheden bedrev 

 de samme laster som de, for hvilke indbyggerne i Sodoma og Gomorra 

 var blevne saa frygteligt straffede; blandt anklagepunkterne i sagen mod 

 Tempelherrerne var ogsaa dette, at de bedrev fornicatio contra naturam. 

 Det var forøvrigt i Middelalderens sidste aarhundreder en udbredt tro, at de 

 forfærdelige epidemier og andre landeplager var guddommelige straffe, fordi 

 djævelbesatte folk drev »omgjængelse mod naturen«. 



Fra midten af det 13de til ind i det 15de aarhundrede var fiagel- 

 lationen, der hænger sammen med masochistiske tilbøieligheder, stærkt ud- 

 bredt i Tyskland og fremkaldte flere gange psykiske epidemier, under 



^ Af det gammelsvenske verbum sméka: karessere. Jfr. det norske substantiv smeik. 



