32 



PAUL WINGE. M,-N. Kl. 



baalene bragte; og dette sværmeri var en aarsag til sindslidelser af samme 

 art og styrke som den, kjætterforfølgelse og hexebrænding voldte. 



Blandt de stakkels ofre, der, ofte efter selvangivelse, førtes til baalene, 

 var der vistnok mange, der led af alvorlige degenerative sygdomme, og 

 som døden hindrede i at bringe børn til verden. 



Noget lignende gjælder ogsaa de haarde straffe med langvarige inde- 

 spærringer og tildels med mutilation. De var inhumane, ja oprørende og 

 spredte visselig svær demoralisation ; men de lagde ogsaa hindringer i 

 veien for, at degenererede mennesker avlede børn, og modvirkede saa- 

 ledes den psykopathiske degeneration. 



Dermed hemmedes baade sindslidelsernes (og med dem sindssygdom- 

 menes) samt kriminalitetens vext, og særlig vanskeliggjordes dannelsen af 

 et af vor tids største sociale onder — • forbryderfamiljen. Denne regenera- 

 tive proces støttedes utvilsomt ved riddervæsenets udvikling, som vistnok i 

 høi grad bidrog til at kontrabalancere den af de kristne dogmatikere stærkt 

 hævdede kontritionsethik, der, navnlig hvis den havde faaet for stærk 

 indflydelse paa børneopdragelsen, kunde være bleven betænkelig nok for 

 opretholdelsen af gonochorismens normale stand. 



Denne kamp mellem degeneration og regeneration forklarer efter min 

 opfatning den kjendsgjerning, at den sexuelle applanation aldrig i Middel- 

 alderen naaede saa vidt som i den romerske keisertid, og at stillingen 

 saaledes ikke blev værre, end at nationerne kunde bevare evnen til selv- 

 fornyelse og reise sig paany. 



Feminismens stilling i den heromhandlede periode er af meget stor 

 interesse, idet den kaster lys over hele situationen. — 



Under social-medicinske forholde som de, her herskede i den herom- 

 handlede epoke, foreligger de væsentlige grobetingelser for feminismen; 

 men alligevel vilde denne ikke rigtig trives. Vel tør man have ret til at 

 sætte opblomstringen af Mariadyrkelsen i aarsagssammenhæng med gonocho- 

 rismens synkning, og vel har vi fra samme tid efterretninger, som synes 

 at vise, at et maskulint kvindeideal var meget udbredt. Enkelte kvinder — 

 blandt hvilke først og fremst Jeanne d'Arc — kom jo til at spille en politisk 

 rolle, og saadanne skikkelser var jo i manges øine lysende stjerner; men 

 hermed forblev det ogsaa. — Skjønt feminismen var i vext — hvad den 

 ogsaa maatte være under en applanationstid — fik den alligevel ikke saa- 

 dan magt, at den kunde gjennemføre en social omdannelse. Grundene 

 hertil synes mig klare nok. 



Den forholdsvis ringe folkemængde levede for den allerstørste del 

 under landlige forhold med naturalhusholdning, idet urbanisationen med 

 dens pengehusholdning kun var svagt udviklet, samtidigt som kristendom- 



