1913- No. 12. DEN MENNESKELIGE GONOCHORISME ETC. 37 



ogsaa den anden, den nemlig, at holde de sexuelle aberrationer, navnlig 

 homosexualiteten, indenfor taalelige grænser. 



Patriarkatet, der selv er et produkt af en progenerativ udvikling, kan 

 for en kortere eller længere tid, nicn ikke for evigt, vedligeholde denne og 

 i samme grad sinke den degenerative. — Gonochorismens svækkelse, der 

 selv er et degenerativt symptom, umuliggjør den progenerative udvikling 

 og paaskynder med accelererende hastighed den degenerative. 



Jeg mener, at jeg her par pegt paa et grundforhold, men jeg overser 

 ikke, at det emne, vi behandler, er yderst kompliceret; og at ogsaa andre, 

 maaske næsten lige saa vigtige forhold griber ind. Jeg skal indskrænke mig 

 til at pege paa et par af disse. 



At samfundet skrider frem i kultur, beror paa, at de herskende racer 

 formaar ved siden af de oprindelige og fundamentale institutioner, og i 

 harmoni med disse, at nydanne, forandre, ophæve og atter nydanne insti- 

 tutioner, af hvilke nogle har en meget dybt indgribende betydenhed, andre en 

 mindre væsentlig, men ingen den absolute, livsbetingende værdi, som den 

 der tilkommer de fundamentale institutioner, hvorfor de alle maa betragtes som 

 sekundære. Vistnok søges ogsaa de vigtigste af disse sekundære institu- 

 tioner styrkede ved en guddommelig sanktion ; men det lader sig nu en- 

 gang ikke gjöre i længden at faa dem anerkjendte som guddommelige an- 

 ordninger, der har krav paa ubetinget lydighed. Man finder ialtfald vei 

 udenom, og paa et fremskredet kulturtrin ser man i disse institutioner ikke 

 mere end et udtryk for, hvad samfundet i den foreliggende tid anser 

 som retfærdigt, gavnligt og gjennemførligt. Overfor disse sekundære insti- 

 tutioner mener ogsaa det progenerative samfund at besidde en forfeinings- 

 frihed, som det erkjender at mangle overfor de fundamentale. Her er vi 

 indenfor borgerpligtens vældige omraade, og det er derfor disse institutioner 

 og deres virksomhed, som er gjenstand for den politiske nicningsforskjel 

 og kamp. 



Udenfor dette omraade ligger atter et vidt felt med interesser, som 

 maa forbeholdes den enkeltes frie forføining eller privatlivets fred; men ogsaa 

 dette felt er af overordentlig stor sexuel betydenhed, thi det omslutter de 

 høivigtige konventionelle regier for omgangen mellem kjonnene. 



Samfundets progenerative udvikling er for en væsentlig del betinget 

 af, at de sekundære institutioner stadig udvikles og forandres, og at de i 

 rette tid ophæves, naar de ikke længer hjælper fremskridtet, men tvertimod 

 gaar over til at blive hindringer for dette. I lige grad beror den pro- 

 generative udvikling paa, at samfundet evner stadigt at nydanne institutioner 

 eftersom behovet for saadanne indstiller sig. Men alene samfundets bio- 

 logiske høiværdige racer formaar at lede dette vældige arbeide, og i 



