1913- No. 13. STATISTISKE VEGETATIONSUNDERSØGELSER. 3 



Med hensyn til egnens geologiske beskaffenhed, da er dalsiderne 

 og dalbunden for det meste udgravet i Balsfjordgruppens skifre og 

 sandstene, i mindre udstrækning i urfjeldets^ bergarter. De mægtige 

 fjelde, som hæver sig fra de skraanende dalsider, bestaar paa sydsiden 

 af dalen af bergarter tilhørende Tromsø glimmerskifergruppe, medens 

 de paa nordsiden, med undtagelse af enkelte partier af mindre udstrækning, 

 hører Balsfjordgruppen til. Baade i Balsfjordgruppen og i Tromsø glim- 

 merskifergruppe er der nu og da indleiret mindre partier af kalksten. Selve 

 dalbunden er oftest dækket af svære løsafleiringer, i hvilke liere terrasse- 

 trin er skaaret ud. 



Traktens afvekslende geologiske beskaffenhed og de betydelige løsaflei- 

 ringer, som med den store mængde smeltevand føres sammen mangesteds 

 fra, skaber en god jordbund for planteveksten. Hertil kommer det stadige lys 

 under Vegetationsperioden og de forholdsvis gunstige klimatiske betingelser. 

 Med hensyn til lyset, da er solen her paa den 69de breddegrad i to maa- 

 neder den hele tid over horizonten. Angaaende de klimatiske forhold, da 

 udmerker trakten sig ved sin overordentlig høie sommertemperatur. Des- 

 værre mangler systematiske temperaturmaalinger herfra saavelsom fra alt 

 indland i det hele amt, der kun har én eneste meteorologisk station, nemlig 

 Tromsø by. Det vilde vistnok have været meget interessant, om der 

 havde været temperaturmaalinger fra denne del af dalen, som ligger saa 

 godt beskyttet bag den høie fjeldrække, der fuldstændig stænger de kjølige 

 ishavsvinde ude. Men selv uden dette bevis er det dog sikkert, at trakten 

 udmerker sig ved høi sommervarme. Det hører man overalt omtalt her- 

 oppe. Sommeren 1912, som rigtignok hører til de varme sommere, gik 

 temperaturen en enkelt dag op i 31° C. (i skyggen), og i dagene omkring 

 holdt den sig oppe i fra 27 til 30° C. Paa slige dage laa varmedisen 

 som et tæt, mørkt slør over landskabet, og heden føltes ganske utaalelig. 

 Saa høie lufttemperaturer indtraf kun den ene gang; men der var 3 større 

 varmeperioder af omtrent 14 dages varighed ad gangen i løbet af de tre 

 sommermaaneder. Men til gjengjæld er vegetationstiden meget kort. 

 Vaaren indfinder sig sent. Efter J. Holmboe- udmerker Tromsø amt sig, 

 naar kyststrøgene undtages, ved sine store snemasser om vinteren. Og 

 sneen blir længe liggende. »Det normale er at vinterens snedække i 

 lavlandet i Tromsø amt ligger væsentlig uforandret april maaned ut og 

 et stykke ind i mai, og at avsmeltningen finder sted i løpet av mai 

 maaned. 



' Efter Karl Pettersen, Geologisk kart over Tromsø amt, 1890. 



- J. Holmboe, Vaarens utvikling i Tromsø amt. — Bergens Museums Aarbok 1912, Nr. i. 



