1913- No. 13- STATISTISKE VEGETATIONSUNDERSØGELSER. 7 



Bunden var fysiognoniisk præget af Empctmm nignim og Vaccinmm 

 Myrtillns samt paa sine steder ogsaa af Vaccininm uligiuosum. Blom- 

 strende LiiDiaca og Aim J/rxiiosa kunde ogsaa undertiden gjare sig gjel- 

 dende. Men overalt skinnede det væsentlig af I/ypuiiiii Sclircberi, og Hvlo- 

 coinimn firolifcnim dannede mosteppe igjennem den øvrige vegetation. En 

 plante, som enkelte steder forekom i skogbunden, men som ikke kom med 

 i prøverne, \'ar Mrlaiiipyntni pralriise. 



Rubrik 3 viser bundvegetationen fra furuskog paa de gamle terrasser 

 ret op for gaarden Nordmo og ligesom den iste lokalitet paa nordsiden af 

 elven. Skogen var temmelig aaben med mindre trær. Ogsaa herfra var 

 birken fordetmeste fjernet. Eieren af en af Nordmogaardene fortalte, at 

 furuskogen her havde været fuldstændig udhugget efter nyrydningen for 

 ca. 100 aar siden, og at den nuværende furuskog senere var vokset til. 



Skogbunden var fysiognomisk præget af Einpetrum iiigrnui, Vacciniun: 

 Mvrtilliis, paa sine steder ogsaa af Cornus succica samt af de to mosarter 

 Hvpnnm Sclircberi og Hylocomiiim proliferum. 



Vil man sammenligne artsantallet af karplanter i disse furuskoge med 

 artsantallet i dalbundens birkeskoge (elvemoerne), er der en paafaldende 

 forskjel. Artsantallet er overordentlig lidet i furuskog.ene. For den enes 

 vedkommende (rubrik 2) overstiger ikke antallet af de arter, som er kom- 

 met med i prøverne, tallet 8. Foruden disse blev der paa den angjeldende 

 lokalitet kun bemerket en eneste, nemlig den før nævnte MclampxnDii 

 pratcnsc. 



Sammenlignes de tre rubriker, er der mellem i og 3 større lighed 

 end mellem 2 og i eller 2 og 3. Rubrik 2 skiller sig i ikke ringe grad 

 fra de øvrige. Blandt de dominerende arter er saaledes Aira ßexuosa her 

 kun omtrent halvparten saa hyppig som i de øvrige rubriker, og Cornus 

 succica mangler helt. Den sidstnævnte plante synes ialfald paa de under- 

 søgte steder heroppe at være mere knyttet til dalsidens lier end til skogene 

 i dalbunden. (Sammenlign tabellerne i, 2 og 3.) Den mangler saaledes 

 helt paa de 3 undersøgte elvemoer. iste og 3die lokalitet befandt sig lige 

 under dalsidens birkelier, medens 2den lokalitet var langt fjernet fra dem, 

 idet den laa omtrent midt i dalbunden, mellem hovedelven og Kirkeselven. 

 De nævnte planter har vel af den grund havt lettere for at indgaa i plante- 

 dækket paa iste og 3die lokalitet. 



