Sfitissureti <il/>iit(i 



Solidago I 'hga aurai 



Tiissilngo Far/ara 



Antal arter 



Cliniadimi detidroides 



Hylocoiniiiiit proUfcniiii 



Marchaiilia polymorpha 



Pognnatiini nrnigertini 



Polytrichum coiinmine 



— jtiitipniiit/iii 



— strictuttt 



Peltigcrti (iphloRii 



50 



61 



4 



9 



17 



Enge. 



Af de 2 undersøgte enge (tab. 5, rubrik i og 2) laa den første paa 

 nordsiden af elven, nær Rundhaugen, den anden ved gaarden Kirkesnes, 

 lige ved elven og paa sN'dsiden af denne. (Begge ca. 40 m. o. h.) 



Som tabellen viser, var de ikke lidet forskjellige. Den første (rubrik i), 

 som var tyndtbevokset og havde en svag heldning mod øst, nærmede sig 

 mest naturtilstanden. Den anden (rubrik 2) vokste paa gammel elvesand 

 med horizontal overflade. Den var paa flere steder lidt sidlændt. 



At nævne de arter, som fysiognomisk prægede engene, vilde ikke være 

 let. Dertil er der formange dominerende arter. Græs og græslignende 

 planter var de karaktergivende, om end et farverigt blomsterflor paa sine 

 steder kunde være saa fremtrædende, at det pletvis gav engen farve. 



Engenes plantevekst er ialfald i denne del af dalen nærmest besiegtet 

 med elvemoernes bundvegetation. Det er jo heller ikke andet, end hvad 

 man kan vente. Størsteparten af dem vokser her paa elvens løsafleiringer 

 og er vel for det meste ryddede elvemoer. 



Ser vi paa de dominerende græs, finder vi paa begge enge tilsammen 

 følgende arter: Agrostis borcalis og vulgaris, Festnca rubra, Poa alpina 

 og pratensis og af græslignende planter Carcx alpicola. 



Af græs og græslignende planter, der ikke kom ind under de domi- 

 nerende arter, men som alligevel var fysiognomisk fremtrædende, fandtes: 



