30 HANNA RESVOLL-HOLMSEN. M.-N. Kl. 



hinanden, forbindes paa nordsiden ved en sump. TJernene og sumpen, som 

 tilsammen danner en halvcirkel omkring et skogbevokset parti, strækker 

 sig dels indunder fjeld, dels under en gammel elveterrasse. 



I den undersøgte del af dalen er der mange saadanne halvcirkelformige 

 partier, omgivet af hoie terrasser, der betegner gamle slyngninger af elven. 

 Ved høi vandstand om vaaren sender elven^ lidt vand ind i disse gamle 

 mæandre. Bunden er her altid sumpig, ialfald lige under terrassen. Som 

 oftest er der ogsaa større eller mindre vandansamlinger, der gjerne findes 

 i begge ender af sumpen paa samme maade som Gjeddetjernene. 



I det vesdigste af disse saaes af vandplanter Myriophylluiu alleDiißonmi, 

 Hippiiris vulgaris og Sparganium miniunini samt Equisetuin flnviatile. 

 Den sumpige bred langs østsiden af tjernet var bevokset med Sphagmun, 

 mest recnrvuin. I denne vokste yderst paa bredden MenyantJies trifoliata 

 og Couiamui palustre samt hist og her Salix lapponum. Den sidste var 

 almindeligere længer inde og dannede her et tæt krat, isprængt Salix 

 phylicifolia, glaiica og hastata. Mellem dette vidjekrat, som enkelte steder 

 kunde mangle, og selve den mosklædte bred fandtes et belte af Carcx 

 rostrata. Sammen med den, men gjerne længere inde og nærmere krattet 

 vokste ogsaa Carex aquatilis, canescens og tuer af Carcx Goodenoughii 

 '''juncella, samt undertiden Carex flava. 



I smaa bugter stod Menyanthcs og Carex rostrata ude i vandet, den 

 første yderst. Undertiden vokste Equisetuin fluviatile sammen med Spar- 

 ganium minimum udenfor Äfc';/y(i';/i'//<:'s-vegetationen. Ved tjernets sydende 

 fandtes Equisetum fluviatile sammen xw&à. Lysimachia thyrsiflora. Af andre 

 sumpplanter saaes Galium palustre og Epilobiuni pulustre paa Carex- 

 juncella-tu&vn^. 



Tjernet og dets bredder var omgivet af skog. Denne var fordetmeste 

 birkeskog, men furuskog paa høiereliggende steder med klippegrund. Paa 

 saadanne steder var skogbunden altid en tør lyngbund. Hvor birken var 

 fremherskende, var Empetrum og lyngarterne fremdeles almindelige planter, 

 men iblandet liplanter. Her saaes ogsaa Listera cordata. 



Vand- og sumpvegetationen i det østligste af Gjeddetjernene var 

 mindre udpræget. Forsaavidt det kunde iagttages fra bredden, fandtes her 

 hverken Myriophyllum, Hippuris eller Sparganiiitu. Her var Carex rostrata 

 den plante, som gik længst ud i vandet. Indenfor kom Equisetum fluviatile, 

 Menyanthes og Coniaruni. Paa den med Sphagnum bevoksede bred 

 fandtes Carex teretiuscula i mængde. 



En lignende vegetation som i de nævnte tjern og paa deres bredder 

 fandtes ogsaa i og ved de småle, ofte dybe elvearme eller kjoser, som 

 skjærer sig ind i elvemoerne. De var i den undersøgte del af dalen 



