C. O. E. ARBO. M.-N. Kl. 



Amt; thi Dalens Fattigdom og Tristhed, blottet, som den er, for Skov, 

 synes vanskelig at kunne betinge en saadan Charakters Udvikling. 



Disse Egnes Hovedstad, Flekkefjord, fremviser noget flere Dolicho- 

 cephaler end ellers almindeligt saa langt paa denne Kant af Landet (ca. 

 1 8 pCt.), der vel er tiltrukne andensteds fra af Bylivet og den Forret- 

 ningsvirksomhed, der engang spillede en saa vigtig Rolle her (Garve- 

 rierne); men til Gjengjæld er den fattig paa Mesocephaler, der derimod 

 ere talrige i de nærmeste Landsogn, Næs og Hitterø (33,3 pCt.), der i 

 denne Henseende frembyder Lighed med Liknæs i Kvinesdal. 



Det lille Ladested Fedde ved Fjorden af samme Navn synes igjen 

 væsentlig at huse Brachycephaler med meget høi Index, men lagttagel- 

 serne fra disse 2 Smaastæder er jo ikke talrige, da det naturligvis var 

 vanskeligt i dem at opdrive Ætter, der for begge Forældres Vedkom- 

 mende vare fodte i Byen, da Byerne jo væsentlig befolkes af Ind- 

 flyttere fra Landet. At Befolkningen er temmelig krydset, frem- 

 gaar af de mange med blandede Øine. Den Contingent, som fra 

 disse Bydistrikter leveres til Sessionerne, er just ikke synderlig rar; ved 

 Sessionerne 1884 — 1893 havde 25 pCt. af mig faaet Betegnelsen spæd- 

 byggede. 



Fra Feddefjorden af synes, som allerede nævnt under den gene- 

 relle Beskrivelse, en ny Tilblanding at indtræde i den sædvanlige 

 vestlandske Folketype, idet en mere slankvoxen saadan begynder at gjøre 

 sig gjældende; man mærker dea allerede i Flekkefjords Landsogn, og 

 samtidig foregaar der den omtalte Nedgang i Brachycephalernes Antal, 

 der synke til 60 pCt. med tilsvarende Stigning af Mesocephalerne med 

 10 — 15 pCt., hvorimod Dolichocephalerne kun er i ubetydeligt Tiltagende. 

 Især gjør dog denne slankvoxne Type sig gjældende i Liknæs og Kvi- 

 nesdal og fortsætter sig østover til og med Mandalen, hvor den har sit 

 stærkeste Udtryk i den slankvoxne Aaseralling. 



Kvinesdal frembyder ogsaa flere Typeeiendommeligheder — Haar- 

 farven har her mere mørkere Nuancer (mørkblond og mørk) og Teinten 

 den tidligere omtalte eiendommelige graaliggule Tone. Kvinesdølen er 

 ogsaa raskere, kvikkere og livligere af Væsen end ellers almindeligt her- 

 borte og har ogsaa Ord for at være arbeidsom og nøisom — hans 

 almindelige Kost, Takkekager af Poteter og Havremel, bages op om 

 Høsten for Vinteren — men de have et strengere og buttere Ydre end 

 deres nordligere Naboer, den venlige Fjotlænding. Han er ogsaa af en 

 stridbar Natur, og naar der var noget Opstyr i Stavanger Bataillons 

 Leir, hvorhen de hørte, vare som oftest Kvinesdøler eller Siredøler Op- 

 havsmændene. 



