1 897- Nr, I. NORDM.ENDENES ANTHROPOLOGI. 21 



(Unnardys), der danne velkomne Tilflugtssteder for Skibe. der komme 

 ud for Paalandsstorm under Passagen af Listerlandets farlige, stenede 

 Rev, der er ligesaa berygtet som Jæderens og har Ord for ikke at slippe, 

 hvad det engang har faaet i sin Favn I den forste af disse skal Ind- 

 giftet (Indavl) \ ære meget stærkt og Folgerne deraf heller ikke udeblevne, 

 idet Frugtbarheden er ringe, Afkommet væsentlig feminint og et for- 

 holdsvis bet>'deligt Antal af Idioter, døvstumme og blindfodte, ligesom 

 Befolkningen er tung og træg og den kvindelige Befolkning beskyldes 

 for at være noget «jaalede». I det ret overfor liggende Ekvaag er der 

 intet deraf, og der ere ialfald blandede Ægteskaber almindelige. 



Paa Halvoens Østside har man da den lille K}stby Farsund Naar man 

 ostenfra kommer til denne By. er det. ligesom Vestlandet med sin eien- 

 dommelige og i Charakter saa meget fra Østlændingen forskjellige Be- 

 folkning med en Gang træder En imode; thi Christianssand og Mandal 

 danner dog endnu tildels Overgangssteder fra Østlandet om end med 

 sine Egenheder, men her har man Vestlandet med en Gang rent og 

 uforfalsket. 



Enhver nogenlunde skarp lagttager vil ikke undlade, naar han tager 

 sig en Spadsertur paa Fiskebr}'ggen og Torvet, at blive opmærksom 

 paa den tor\-sogende Befolknings forskjellige Væsen og Optræden. Det 

 er ikke længere den brede, noget brautende, men tilsyneladende saa trovær- 

 dige, af og til nok temmelig raae, men djærve østlandske Maner, for hvem 

 ingenting staar fast, heller ikke den halvt indsmigrende, halvt overlegent 

 protegerende eller noget forlorne \'eltalenhed fra Christianssand. Der 

 hores her ingen raa eller hoirostet Tale ; de venlige, godslige, hoflige 

 Folk med alle de gammeltestamentlige Navne, hvor især de store og 

 smaa Profeter har Fortrinnet, færdes roligt smaaputrende omkring med 

 et vist velopdragent, «pynteligtv, stilfærdigt, kanske noget smaapuslet 

 \^æsen. Physiognomiernes Udtrj^k er det udpræget vestlandske, Ansigts- 

 profilen ikke saa skarp som paa Østlandet og Udtrj'kket kanske derfor 

 ikke saa energiskt med det lidt sky, vigende Blik. — Deres Kvinder 

 ser imidlertid ikke ilde ud, af og til fine Træk især hos de morke, og 

 hvad der ellers er saa sjeldent hertillands, ofte med smuktformet Mund 



Ligeoverfor Listerhalvoen mellem Helvigs- eller Farsundsfjorden i 

 Vest og Rosfjorden i Øst skyder atter en af Vest-Agders talrige Halv- 

 oer ud, men betydelig smalere og mindre; det er det bjergfulde Spind, 

 Annex til Herred. Om disse to Sogne, Annexet og Hovedsognet, siger 

 Folkevittigheden. at »i Spind slipper ingen ind», og «i Hera vil ingen 

 vera», der vel skal betyde, at man med Iversyge passer paa ikke 

 at foroge disse smaa Sognes allerede betydelige Fattigbyrder ved 



