ïSgj. Xr. I. NORDM.EXDENES ANTHROPOLOGI. 23 



men her ere de igjen ofte umalede og gjore et trist, skummelt, fattigs- 

 ligt og ofte skiddenagtigt Indtrjk. Som dette ydre Indtr>-k af Dalens 

 Bebyggelse er forskjelligartet, saaledes er ogsaa Befolkningen i sin 

 Sammensætning temmelig uensartet. Den ydre Del, det egentlige Lyng- 

 dals Præstegjæld, der bestaar af det paa en Halvo beliggende Austad 

 Annex samt Aa og Kvaa, har en overveiende brach}cephal Befolkning 

 {■^^ pCt.) med den sædvanlige Tilsætning af Mesocephaler (27 pCt.^ og 

 lige til 1 5 pCt. Dolichocephaler. 



Befolkningen her faar ikke noget godt Skudsmaal af dem, som have 

 levet længe sammen med dem og kjende dem tilbunds, ja Dommen er 

 saa haard, at jeg næsten nærer Betænkelighed ved at sætte den paa 

 Prent, hvis den ikke skrev sig fra en Mand, der havde levet sin meste 

 Tid der. og som var meget afholdt af Befolkningen. 



<L\"ngdolen er en reserveret, helt igjennem forbeholden Mand, 

 som ikke nogensinde siger sin Mening helt ud — det maa man altid 

 erindre — derhos i hoi Grad mistroisk og inistænkelig. hvilket staar i 

 Forbindelse med hans Forbeholdenhed, derhos daddel- og klamiresyg i 

 hoi Grad. end videre upaalidelig saavel i Lofter som i Pengeaffairer, i 

 hoi Grad misundelig, har ingen Felelse af Taknemmelighed for beviste 

 Velgjerninger, ialfald er det mærkværdig snart glemt, hæimgjerrig og 

 hadefiild for den mindste Ting, som han tror er Fornærmelse, men han 

 bærer Naget hos sig i sin indesluttede, feigt anlagte Charakter. Som 

 det eneste Lyspunkt i denne saa strenge Charakteristik, og som synes 

 at indeholde i sig en Selvmodsigelse, kan nævnes deres store Hjælp- 

 somhed indbyrdes i Ned, Ulykker og Trængsler, hvor de udsætte sit 

 Liv og Gods for at hjælpe andre. Det synes altsaa, som saa ofte ogsaa 

 mærkes i den norske Folkecharakter. at naar det virkelig gjælder, da 

 betænker man sig ikke paa at \de den Hjælp og vise den Sympathi, 

 som det ellers til dagligdags s} nes at skorte saa meget paa. For 25 

 Aar siden var Aa Sogns Befolkning meget raa og «uden Opforsel», som 

 Almuen siger; nu er heri skeet store Forandringer. 



Amtmand Holm skriver endvidere om Lyngdalsbefolkningen ^ : «Fol- 

 kets Tænkemaade i dette Sogn er ikke altfor rosværdig; man finder kj endelig, 

 at de viger fra Oplandsmanden saavel i Manddom som i godgjorende Egen- 

 skaber, hvoraf endnu noget kan findes tilbage fra Alderdommens Tid.» 



I det ovenfor liggende Præstegjæld Hægebostad er Brach>cephalerne 

 gaaet ned til 48 pCt., medens Mesocephalerne er steget over det van- 

 lige her vester ^35 pCt. . hvorimod Dolichocephaleme er mindre talrige 



^ Topogr. Journal for Norge, H. IX. S. 52. 



