l897- ^"r- I- NORDMÆNDENES ANTHROPOLOGI. 29 



ytre, omtrent tilsvarende med Hægebostad i Lyngdalen. Skalleformerne 

 gruppere sig ogsaa saaledes, idet Brachycephalerne ere talrigere end i det 

 nordligere liggende Sogn 46.3 pCt.), Meso- og Dolichocephalerne lidt færre 

 ^resp. 29.2 og 24.4 pCt.), men dog betydelig stærkere end i de nærmeste ytre 

 Bygder, Laudal 16,7 pCt.). Middelindexen bliver derfor ogsaa mesocephal. 



Befolkningen har ogsaa et noget bredere og fyldigere Ansigt og en 

 mere undersåt Figur end sin nordligere Nabo, den noksaa ofte slank- 

 voxne Aasdol og Grindumsokning, og er kraftigere og bedre bygget 

 end Folket i de ytre Bygder, hvorfor Bygdens Militærdygtighed ogsaa 

 staar adskilligt over disses 63.8 pCt. Linien. 



Af Charakter siges de at være noget stridige og paastaaelige, men 

 har man engang vundet dem, ved man ogsaa, hvor man har dem, noget 

 som ikke holder saameget Stik for den ytre Dalbefolkning. 



I Bjelland er Xatteloberiet ophort. men saa arter det sig nu paa en 

 anden Maade igjen — naturam furca etc. 



Jordsmonnet er som ellers i disse Dalforer ikke noget særdeles, 

 men der er adskillig Skov igjen, og igjennem disse forer den nye Vei, 

 der passerer Grindum Sogn til Aaserall, der tidligere næsten ganske var 

 uden \'eiforbindelse paa denne Kant, medens den da mest benyttede 

 Vei var fra Daasnæs i Hordnæs Sogn af nedre Sætersdalen, da Aase- 

 rall tidligere jo hørte til Robygdelaget af Nedenæs Amt. 



Aaserall ligger ved det samme Vasdrag, som rinder igjennem 

 Mandalen, men er alligevel uegentlig at regne til samme Dalfore, da 

 Aaserallsdalforet fortsætter sig igjennem eller over X^ærdal og \'aarelven 

 til Lindalen. 



Det er en 1 hoi Grad isoleret og eiendommelig Bygd, som den lig- 

 ger der rundt Kirken paa en Sandmo, omgivet af brat opstigende, 

 næsten ganske skovbare Fjeld. Om den end ikke er blottet for Xatur- 

 skjonhed, giver den dog et fattigsligt Indtryk, og fattig er den ogsaa, 

 idet Hoved- eller Kirkebygden oprindelig bestod af 4 Gaarde, der nu 

 ere udstykkede i ikke mindre end 30 Smaabrug. Sin nuværende Skov- 

 fattigdom skal den efter Traditionen skylde den bekjendte Bjellands- 

 præst og Sagnfigur i disse Bygder, Soren Schive, der drev en ikke 

 ubetydelig Trælastudskibning over Mandal til Holland og Skotland. 



Hovednæringsveien er paa Grund af Dalens sparsomme Jord derfor 

 Fædriften, og Aaseralls fornemste Herlighed ligger i dets Sætermarker 

 og Fjeldbeiter paa Heiene især vestover. Bygden kan derfor heller ikke 

 fode sin Befolkning, der maa ud og soge Arbeide andensteds, og man 

 støder derfor paa Aasdolen paa fjerne Steder, helt bort i Aamlid f. Ex., 

 og han danner da ofte i t}-pisk Henseende en eiendommelig Contrast til 



