30 C. O. E. ARBO. M.-N. Kl, 



den Befolkning, han færdes iblandt. Man vil da let lægge Mærke til, 

 at det er høiere, lysere og slankere Folk med spidse, skarpe og temme- 

 lig store Næser, ei sjelden af en eiendommelig Form, idet den lange 

 spidse Næse yderst paa sin Tup, der da var forlænget lidt udenfor 

 Septum, havde en liden Opbøining. Hans Barndomshjems Fattigdom 

 har vel bevirket, at Aasdølen har faaet det Ord for at finde Raad for 

 Uraad og altid kunne greie sig i en snever Vending, som han har, og som 

 minder noget om Svenskernes Ordsprog om Smålanningen : «Satt en 

 Smålanning på en sten i hafvet, och han föder sig anda». Men den 

 har vel ogsaa affødt hans Misundelighed ligeoverfor bedre stillede — et 

 jo forøvrigt saa almindeligt ubehageligt Charaktertræk hos en stor Del 

 af vøre Vestlandsfolk — og han er som den øvrige Befolkning mistroisk 

 og mistænkelig. Han har et djærvere og mere uforfærdet V.æsen og er 

 sprækere og mere udholdende end den ytre Dalbefolkning, og naar han 

 blir trainet, kan han blive en dygtig Arbeider. Hans Gang er ligesom 

 Ekedølens tyngere end det ytre Dalfolks, og endskjønt hans Intelli- 

 gents er god, lærer han dog senere Exercits end disse, men engang 

 tilegnet sidder det rigtignok ogsaa saa meget sikrere og støere. Han 

 har megen Sands og Interesse for Læsning ^ Militærdygtigheden er hoi 

 og som nævnt den næst høieste i hele Amtet (65,05 pCt. Linie). Skalle- 

 formerne er fordelt paa følgende Maade: Brachycephaler 43,7 pCt, 

 Mesocephaler 25, Dolichocephaler 31,2. Af Legemsbygning er han oftere 

 slankbygget end ellers i disse Bygder (37 pCt.) og minder i Figur ad- 

 skilligt om Sætersdølen, med hvem han synes ogsaa at være forholdsvis 

 nær beslægtet, og hvortil Communicationen over Helerne kun er en 

 stiv Dagsmarsch. En Tradition beretter ogsaa, at Aaserall engang i 

 Tiden kun var Sæterdal for Sætersdalen. Skjønt overveiende blond af 

 Teint og Haarfarve træffer man her som overhovedet ei sjelden i vøre 

 isolerede Fjelddale af og til mærkelig mørke Individer med brun Teint 

 (svagere 12,1 pCt , stærkere 3,0 pCt.) og sort Haar (mørkt 12,2 pCt., 

 sort 3,0 pCt.), som man ved første Øiekast skulde tro vare Tatere, men 

 som forøvrigt dog ikke ligner denne Folkerace. En Mand, som havde 

 virket her og i Røldal, syntes saaledes, der var nogen Lighed mellem 

 Befolkningerne i disse to Bygder; men han maa da væsentlig have fæstet 

 sig ved de begge Steder forekommende stærkt mørke Folk, thi ellers er 

 der neppe synderlig Typelighed. 



1 Som en Mærkelighed ved Bygden fortæller Eilert Sundt (Renlighedsstellet i Norge, S. 

 392), at han her fandt sandsynligvis den eneste og sidste Mand, .som benyttede sin 

 Badstue til deri at tage Bad. 



