l897- No. I. NORDMÆNDENES ANTHROPOLOGI. 45 



den er ufrugtbar^: «Denne er en maver Egn'imod de andre at regne 

 i Riget »2. 



Ligesom allerede under Harald Haarfager de undersaatlige Byrder, 

 han paalagde, derfor synes at have foltes dobbelt tunge her, saaledes 

 er der ogsaa vedblevet igjennem Tiderne paa denne Kant af Landet at 

 herske en udpræget Uvillighed til alle Opofrelser af den Art, der ikke 

 ligefrem kom Bygden tilgode. Skatter, Afgifter og Ydelser til Embeds- 

 mænd var yderst forhadte, men fremfor alt kviede man sig stærkt for 

 Militærtjenesten ^. Egdernes Mangel paa krigerske Tilbøieligheder og 

 mindre Ambition i den Retning (som de hav^e tilfælleds med Jæderbuen), 

 er tilstrækkelig illustreret ved det for en Del herfra udskrevne vester- 

 lehnske Regiments bedrøvelige Krigshistorie, da den norske Hær første 

 Gang paany blev reist, idet det under Calmarkrigen 161 1 og 16 12 to 

 Gange forlod sine Faner og gik hjem, den ene Gang fra Svinesund, den 

 anden Gang fra Oddevald *, hvorfor deres Hjembygder senere blev ilagt 

 store Boder. Det blev imidlertid ikke bedre senere ; Ulysten til «Kongens 

 Tjeneste» vedblev, og Amtmand Holm skriver 1790: «Bonderne havde 

 saa stor Frygt for denne, at de hellere gave det meste af, hvad de 

 eiede, end de med sin gode Vilje tjente som Soldater» ^. 



Men, som vi have seet, \ iser Befolkningen sig ogsaa kun i ringere 

 Grad at besidde de physiske Betingelser herfor — de staa jo i denne 

 Henseende under det ellers saa meget lige Dalerne S. 15 — og har heller 

 ikke nogen Interesse for sin physiske Udvikling. Deres religiøse Syns- 

 maade gjør ogsaa sit til, at de betragte sligt som verdsligt Tant og 

 næsten ikke engang overensstemmende med den menneskelige Værdighed. 



Som Soldat er Egden derfor ikke noget synderlig eftertragtelses- 

 værdigt Emne og maa behandles med Varsomhed, men da kan han 

 ogsaa blive noksaa bra. Han er fra Barndommen kanske tildels daarlig 

 ernæret og kun lidet vant til udholdende legemligt Arbeide, er magelig 



1 P. Claussøn, Norges Beskrivelse, Kjobenhavn 1632, S. 63. Det er i Forbindelse hermed 

 noksaa charakteristiskt og betegnende, at der ikke fandtes noget Kloster paa Agdesiden. 

 Der synes ligesom ikke at have været noget, som kunde friste Kirkens Mænd, der saa 

 godt forstod at vælge og vrage. 



2 Tiltrods for disse Egnes saa enstemmigt bevidnede Ufrugtbarhed er der dog ingen Del 

 af Landet, hvor Efterspergselen efter Jorden er saa stor som i Lister og Mandals Amt. 

 Medens saaledes Skyldmarken ellers i Riget i de sidste 10 Aar har været i en Gjennem- 

 snitspris af 1659 Kroner, har den her været 2379. Dette maa jo siges at være abnorme 

 Forhold og viser, at her igrunden er overbefolket. 



3 L. Daae, Nordmændenes Udvandring til Holland og England i nyere Tid, Christiania 

 1880, S. 68. 



4 L. Daae, 1. c, S. 68. 



5 Topogr. Journal, H. VIH, S. 97. 



