12 F. O. GULDBERG. M.-N. Kl. 



samme circulærbevægelse, som fandtes ved Klæbu blindeskole, idet der 

 dog her er fremkommet et par nye ejendommeligheder under forsøgene, 

 der staar i forhold til legemets tilfældige belastning. Ligeledes optraadte 

 der, naar den regelmæssige bevægelse eller gangens hastighed øgedes, 

 en spiralformet bevægelse, der forresten var at vente og styrker vor 

 opfattelse af fænomenets forstaaelse og bevægelsesretningens aarsag. 

 Ogsaa her viser en vis procent af forsøgene tilhøjregaaende bevægelse, 

 resten tilvenstregaaende. 



En lignende række forsøg er ogsaa foretagne af hr. amtsskolebe- 

 styrer P. Dybdahl, der under 17de februar 1897 har meddelt mig 

 resultaterne, hvilke ogsaa bekræfter circulærbevægelsens optræden hos 

 mennesket, naar dets gang ikke ledes af nogen sans. Hr. Dybdahl 

 beretter, at han under et par kurser ved amtsskolen har anstillet forsøg 

 med ca. 100 unge mennesker af begge kjøn for at komme efter, til 

 hvilken side afvigelsen fra retningen foregik. Forsøgene foretoges dels 

 i en ca. 12 m. lang gang, dels paa en aaben gaardsplads, ca. 20 m. 

 «Jeg iagttog følgende:» skriver beretteren, 



»/ gangen gik 6 lige paa stregen — en kridtstreg paa gulvet — 

 51 afveg tilhøire indtil 1,5 m., 43 afveg tilvenstre indtil 

 2 m. 



/ gaarden gik 2 lige paa stregen — en ret stribe i sandet — 48 

 afveg tilhøire indtil 4,5 m., 50 afveg tilvenstre indtil 4 m. 



I begge tilfælder fandtes ca. 8 pct., der afgav uregelmæssige afvigel- 

 ser, snart tilhøire, snart tilvenstre; videre gjorde ca. 10 pct. uregel- 

 mæssige bevægelser til en og samme side, idet afvigelsen snart var 

 stor, snart liden. Det bemærkes, at der i gaarden blæste en ganske 

 svag luftning under det ene af forsøgene». Af beretningen fremgaar, at 

 antallet af kvinder og mænd var noget nær lige paa begge sider (af 

 tilhøire- og tilvenstregaaende). 



Under et lærerkursus paa Veblungsnes har dernæst hr. Dybdahl 

 anstillet forsøg med ca. 60 deltagere, mænd og kvinder, paa den tæt 

 ved stedet liggende eksercerplads «Sætnesmoen», en plads, der vistnok 

 var for liden til at faa samtlige ringe komplette, men dog egnede sig 

 godt for forsøg af det slags — skriver beretteren — da den var ganske 

 flad og bevoxet med tæt, kort græs, samt laa ganske isoleret, for en 

 stor del omkranset af skov. 



»A. Jeg lod hele mandskabet, selvfølgelig afdelingsvis, med dobbelte 



bind for øinene marschere mod et bestemt punkt, dels med 



løse arme, dels med armene korslagte paa brystet, en om en. 



. Det gjaldt nu ikke at faa nogen ring, men hos de halvt hun- 



