28 F. O. GULDBERG. M.-N. Kl. 



bred bugt, indtil hans raab blev hort af nogle folk i Sæterbugten. 

 Beskafifenheden af ringene kan selvfolgelig ikke angives; men manden 

 roede næsten hele tiden og maatte saaledes være avanceret et par 

 mile» (fig. 17). 



VI. 



Lovens betydning. 



Jeg staar nu ved afsliitningen af et arbejde, der henleder opmærk- 

 somheden paa en naturlov, gammel som livet paa jorden og dog ny, 

 hemmelig og skjult i organismens bygning og dog aabenbar i utallige 

 vclkjendte fænomener, en lov, der . ligesom alt i naturen maa have sin 

 mening, og sporgsmaalet blir da, hvilken betydning har denne ejen- 

 dommelige form af dyrisk bevægelse for de væsener, der ejer den. 



]eg har allerede nævnt, at den drager med uimodstaaelig magt det 

 dyr, der endnu ikke ejer erfaringens skat, eller som under sin bevægelse 

 af en eller anden aarsag mister besindelsen eller sansernes sikre ledning, 

 tilbage til det sted, hvor sanserne sidst arbejded normalt, og hvor alle 

 betingelser for livets ophold er tilstede. Og naar man erindrer, hvor 

 bundne dyrene er af bestemte naturforhold, og hvor hjælpeløst dyrenes 

 afkom er i den første tid af dets liv, enten det saa er paa grund af 

 livsbetingelsernes lokalisation eller paa grund af nødvendigheden af for- 

 ældrenes beskyttelse og næringshjælp, vil man ikke finde det for meget 

 sagt, naar jeg kalder denne lov en af de væsentligste betingelser for 

 livets bevarelse. 



Fantasi og overtro har med begjærlighed grebet denne naturlivets 

 mystik og skabt af den hemmelige naturlov en overnaturlig magt, der 

 leder menneskets gang og dermed dets skjæbne i modsætning til baade 

 dets vilje og dets kundskab. Det norske landsfolk plejer i almindelighed 

 at kalde denne vandring i ring: «at træde paa vildstraa», altsaa at fare 

 vild; men det er i virkeligheden netop det modsatte. Det er at lyde 

 den i dyr og mennesker boende lov, der tvinger dem til altid paany at 

 træfife det sted, hvorfra fejlvandringen først gik ud. / naturens rige er 

 det omsorgen for, at det levende aldrig skal fare vild, men altid gjen- 

 finde det sted, som ejer alle de nødvendige betingelser for livets ophold 



