4 TH. HIORTDAHL. M.-N. Kl. 
denne varede, var det, at Lavorsiers lære overalt ellers vandt en saa 
hurtig udbredelse, at den kunde betragtes som almindeligt anerkjendt ti 
aar efter BERGMANS og SCHEELES død. Kom saaledes Sverige ikke til at 
tage nogen virksom del i udbredelsen af den nye antiflogistiske lære, i 
den egentlige grundlæggelse af den moderne kemi, saa tog det til gjen- 
gjæld i det paafølgende aarhundrede en saa meget kraftigere del i det 
næste skridt, opbyggelsen af kemien paa den nye grundvold. Her har 
en enkelt svensk mand udrettet et kjæmpemæssigt storværk,. et arbeide, 
som aldrig vil glemmes og aldrig vil de — endnu, næsten et aarhundrede | 
efter, benytter vi hver eneste dag det, han gav os, og vi vilde ikke paa 
nogen maade kunne undvære det. 
Jons JacoB BERZELIUS blev født 2ode august 1779 i Wäfversunda i 
nærheden af Linkóping og tilhørte en svensk prestefamilie, der havde 
taget navn af gaarden Bergsåter ved Motala. Han blev tidlig forældreløs 
og voksede op i smaa kaar og under trykkende forhold. I 11-aars alderen 
blev han optaget i huset hos en slægtning, hvor han blev lidet hensyns- 
fuldt behandlet og maatte deie ydmygelser, som hans ømfindtlige sind led 
meget under. Efter 3 aars forløb kom han saa ind paa gymnasiet i Lin- 
kóping, men allerede sommeren 1794 maatte han afbryde skolegangen og 
tage plads som huslærer for to halvvoksne gutter paa landet. Med gut- 
gernes læsning tog man det ikke saa noie, men istedet maatte ogsaa »infor- 
matoren« tage haand med i alt gaardsarbeide, han tog op poteter, og han 
baade tærskede og huggede ved; imidlertid var det legemlige arbeide og 
den megen færden i fri luft velgjerende for hans af naturen ikke stærke 
konstitution, og dette var den væsentligste fordel, han havde af huslærer- 
pladsen, for den len, han fik for tre fjerdingaars arbeide, var ringe nok, 
6 rdl. 32 skill. Han vendte nu tilbage til gymnasiet og sled sig kummer- 
ligt igjennem; penge havde han ikke, fik en sjelden gang fra sin stedfar 
en dalers penge, men ellers fik han aflagte klæder, strømper, æg o. desl. 
Om han vel ikke led den bitreste nod i dette ords allerbogstaveligste for- 
stand, saa var det ialfald yderst smaat med ham; han havde ikke ordent- 
lige klæder, saa engang han skulde i begravelse, maatte han laane klæder 
sammen fra forskjellige kamerater. 
Blandt disse var han vel anseet og afholdt; han slog sig sammen med 
endel af dem til en literær forening, hvor han var formand og skrev endel, 
især 1 prosa, som han selv. siger, men der var ogsaa vers iblandt, og 
dette ungdommelige forfatterskab har vel ikke vaeret uden indflydelse paa 
den elegante skriftlige fremstilling, som senere udmærkede ham. De lite- 
rere interesser optog ham dog kun i mindre grad, hans hovedinteresser 
