1912. No. 2. BERZELIUS. 9 
kalcium og barium, som Davy ikke havde kunnet faa frem. Ved at bruge 
kviksølv som kathoder fik de disse metaller i form af amalgamer, af hvilke 
Davy, som gjennem brev fra BERZELIUS havde faaet meddelelse om for- 
segene, derefter fremstillede selve metallerne. BERZELIUS og PONTIN under- 
søgte ogsaa elektrolysen af en ammoniakopløsning med kviksølvkathode, 
og fik frem ammoniumamalgamet, som uafhængigt af dem omtrent sam- 
tidigt opdagedes af SEEBECK i Jena. BERZELIUS fandt ammoniakens elek- 
trolyse analog med alkaliernes, idet begge giver utvivlsomt metalliske sub- 
stantser, og sluttede deraf, at ammoniaken ligesom alkalierne maatte inde- 
holde surstof, en mening, som han først meget senere kom bort fra. 
De vilkaar, under hvilke BERZELIUS i disse aar udførte sit videnskabe- 
lige arbeide, var som vi har seet ikke de gunstigste, men der var foruden 
de ekonomiske vanskeligheder ogsaa andre ulemper. og navnlig felte han 
meget stærkt savnet af udenlandske videnskabelige tidsskrifter, ved hvis 
hjælp han kunde følge med. Allerede kort efter at han var kommen til hoved- 
staden, havde han forsøgt at faa istand en læsecirkel, som skulde subskri- 
bere paa udenlandske fysiske, kemiske og medicinske tidsskrifter, men 
dertil krævedes tilladelse af hofkanslerembedet, og den blev nægtet med 
det for tiden og styret meget betegnende svar, at naar man havde af- 
sluttet sine studier ved universitetet, burde man bruge de erhvervede kund- 
skaber paa en gavnlig maade, uden at indlade sig paa noget nyhedskræm- 
meri. Der gik adskillige aar hen, fer BERZELIUS kunde faa udvirket, at 
Collegium medicum subskriberede paa et par udenlandske fysiske og 
kemiske journaler. 
Det var ogsaa BERZELIUS til megen hinder, at der ikke fandtes lare- 
beger paa svensk. Om man end ved universiteterne kunde bruge tyske 
beger, lod dette sig ikke gjere ved den Kirurgiske skole, hvor man ikke 
kunde paaregne kjendskab til fremmede levende sprog. Han begyndte 
derfor selv at udarbeide lærebøger, først en kemisk fysiologi, hvis første 
del udkom 1806 under titelen Forelæsninger i dyrkemi. Da de dyrkemiske 
arbeider, som hidtil fandtes, viste sig at indeholde altfor urigtige opgaver, 
tog han sig for selv at udføre en mængde analyser af dyriske stoffer, 
blod, galde, melk, ben, kjød, fedt m. m., og disse benyttede han i 2den 
del af dyrkemien, der udkom 1808. 
Og endnu har vi ikke nævnt det vigtigste, det hvori BERZELIUS fandt 
sin sterste videnskabelige opgave, til hvis lesning han ofrede over ro aars 
uafbrudt arbeide, hans undersegelser over de kemiske proportioner, 
som han paabegyndte i 1807. Han kom ind paa dette, da han foruden lære- 
bogen i dyrkemi vilde skrive en lærebog i den egentlige kemi, hvis første 
del ogsaa udkom i 1808. Under udarbeidelsen af denne var han bleven 
