F 
a 
1912. No. 2. BERZELIUS. IS 
idet han dagen efter spiste hos ham i hans hjem, hvis noget parvenu- 
mæssige elegance BERZELIUS ganske lunt raillerer lidt. Paa laboratoriet, 
da de var komne i nærmere samtale, var dog Davy steget ned fra sin 
heide, han glemte sin rolle som den fornemme mand og blev en interes- 
sant og meddelsom kamerat, saa BERZELIUS befandt sig meget vel i hans 
selskab. De talede bl. a. sammen om Davys nye lære om klor, den 
BERZELIUS, som alt sagt, ikke kunde betragte som fuldt videnskabeligt be- 
vist, og Davy viste ham korrekturarkene til sine Elements of chemical 
philosophy, som kort efter udkom. BERzELIUS gjorde ham bl. a. opmeerk- 
som paa, at det, der stod om antimonets oxyder, ikke var ganske rigtigt, 
og Davy bad om, at han, naar han havde faaet bogen ihaende, vilde med- 
dele ham, hvad han havde at bemærke. BERZELIUS havde, siger han, al 
mulig grund til at være forneiet over den dag, han tilbragte hos Davy, 
i hvem han lærte at kjende en mand, som djærvt og uden forudfattede 
meninger kunde bryde nye baner, men som dog ikke havde gjort sig den 
umage at optage alle videnskabens detaljer i sig. I sidstnævnte henseende 
følte BERZELIUS sig ligesaa overlegen over ham, som han i alt andet følte 
sig ham underlegen. Under opholdet i England gjorde BERZELIUS mange 
andre interessante bekjendtskaber, og han var særdeles tilfreds med sin 
reise. Men i anledning af de bemærkninger, som Davy havde bedet ham 
om, opstod der en tid efter, som det synes ved indiskretion af en fælles 
bekjendt, nogen misstemning, og korrespondancen mellem dem ophørte 
efterhaanden. 
BERZELIUS fortsatte stadigt sit analysearbeide til bestemmelse af de 
kemiske proportioner, men ved siden deraf fandt hans store arbeidskraft 
tid til at beskjæftige sig med andre hoist betydningsfulde arbeider, blandt 
hvilke først og fremst maa nævnes den kemiske nomenklatur og det 
kemiske tegnsprog. I disse gav han kemien store berigelser, som vi 
endnu den dag idag nyder godt af. Arbeidet om nomenklaturen skriver 
sig fra 1811, da man havde overdraget ham udarbeidelsen af en farma- 
kopø, og tegnsproget, de kemiske formler, skriver sig fra 1814. 
III. 
De benævnelser, hvormed man fer i tiden betegnede de forskjellige 
substantser, var som oftest ganske vilkaarlige og ikke udformede efter noget 
ledende princip; man kaldte f. ex. magnesia for magnesia alba og brun- 
stenen for magnesia nigra, en og samme substants kunde gaa under flere 
ganske forskjellige navne, som f. ex. kaliumsulfat, der har havt en halv 
snes forskjellige benævnelser. Henimod slutningen af det 18de aarhun- 
drede var man dog begyndt at føle nødvendigheden af mere konsekvent 
