20 TH. HIORTDAHL. M.-N. KI. 
om silikaterne, tog han de øvrige mineralgrupper for sig og ordnede hele 
mineralriget efter et kemisk system. Der blev vistnok i begyndelsen reist 
modstand, tildels endog noksaa stærk, fra de rent naturhistoriske mine- 
ralogers side, men den faldt snart bort, og BERZELıUs’ idé er fremdeles 
hovedgrundvolden for de endnu brugelige mineralogiske systemer. 
Da BerzeLius nu var begyndt at interessere sig for mineralogien, 
fulgte han gjerne en indbydelse fra den gamle kemiker GAHN om at kom- 
me til Falun og deltage i mineralogiske exkursioner. Gann havde været 
en ven af ScHEELE og var selv en udmærket dygtig kemiker, som isaer- 
deleshed var en stor mester i at bruge bleseroret. BERZELIUS lærte 
kunsten af ham og fandt siden blæseroret ganske uundværligt ved sine 
mineralogiske undersøgelser. Gann fik ham og nogle andre med paa at 
indkjebe en ved Gripsholm beliggende svovlsyrefabrik, hvor man benyt- 
tede raasvovl fra Falun. Ved at undersege det slam, som afsatte sig, lyk- 
kedes det BERZELIUS at opdage et nyt, hidtil ikke kjendt grundstof, som 
han kaldte selen (1817). Med hensyn til denne svovlsyrefabrik siger han 
ellers, at han ikke har bidraget synderligt til dens forbedring i kemisk 
henseende. Om han end selvfølgeligt kunde erkjende videnskabens an- 
vendelse i produktivt øjemed, saa havde dog han for sin del ikke nogen 
interesse af en undersegelse, som ikke havde til formaal at faa vide noget; 
han havde ingen glæde af at anvende videnskaben til at skaffe indtægt; 
det er vist, siger han, en lignende feil i min organisation, som naar en 
gjerrig uafladelig samler skatter, men ikke vil bruge dem. 
Samme aar som BERZELIUS opdagede selen (1817), blev han kaldet til 
Berlins universitet som KLaprotus efterfølger; han skulde selv bestemme 
sine lønningsvilkaar. Tilbudet var saaledes baade ærefuldt og fordelagtigt; 
men BERZELIUS afslog det, da han ikke vilde forlade sit fædreland, som 
han havde at takke for tilstrækkeligt udkomme under fuld frihed til viden- 
skabeligt arbeide. 
Ved undersøgelserne om de kemiske proportioner, som BERZELIUS 
stadigt med stor ihærdighed fortsatte ved siden af alle sine andre arbeider, 
havde han ikke tabt de organiske forbindelser af sigte. Han havde alle- 
rede ved begyndelsen af sit arbeide, i 1807, gjort nogle foreløbige forsøg 
paa analyser af enkelte organiske syrer, men fik ikke gode resultater og 
afbrød arbeidet for atter 3 aar senere at gjenoptage det; men han blev 
heller ikke denne gang færdig, da hans andre undersøgelser lagde for 
stærkt beslag paa ham, og det var først i 1814, at han kom saa vidt, at 
han kunde publicere sine forsøg over de bestemte forhold, i hvilke den 
organiske naturs elementer indgaar forbindelser. 
