1912. No.2. BERZELIUS. 27 
begyndte at komme i handelen. Den øvelse i glasblæsekunsten, som 
BrRzELIUS skaffede sig i sine sommerferier i studenteraarene, er aabenbart 
bleven godt udnyttet. 
BERZELIUS' private laboratorium havde i de senere aar ogsaa tjent som 
arbeidsrum for endel yngre saavel indenlandske som udenlandske kemi- 
kere, blandt hvilke er at nævne, foruden AnrvEpsow, C. G. GMELIN, senere 
professor i Tübingen, som var der 1814—15, N. G. SEFSTRÖM, som senere 
(1830) opdagede vanadium, samt grev H. G. TROLLE-WACHTMEISTER, en 
stor eiendomsbesidder og magnat i Skaane, og bergmester PETER STRØM 
(1816—17), den eneste nordmand, som har arbeidet der. — Her kunde 
maaske ogsaa være stedet til at nævne, at BERZELIUS i anledning af kong 
KarL JoHans kroning 1818 blev opheiet i adelsstanden; i almindelighed 
maatte man forandre navn ved saadanne anledninger, men BERZELIUS fik 
beholde sit gode ærlige navn. Men han havde ikke raad til at betale 
omkostningerne ved introduktionen paa ridderhuset før et par aar efter. 
Da nu BERZELIUS ved tdgivelsen af sidste del af sin bog var naaet 
til en foreløbig afslutning af sit store arbeide, var han 39 aar gammel. 
Han havde naaet manddommens kraftigste aar under et uafbrudt strengt 
arbeidsliv, under hvilket han neppe havde havt anden ferie end Englands- 
reisen i 1812, og livet havde taget stærkt paa hans helbred. Allerede i 
længere tid havde han været stærkt plaget af migræne, men vaaren 1818 
begyndte han at lide af en nerves hjertesygdom, der satte ham i en rent 
apathisk tilstand og gjorde ham uskikket til alt arbeide. Laegerne raadede 
ham til at reise bort, og grew LOWENHIELM, som nylig var udnævnt til 
gesandt i Paris, tilbød ham fri reise i sit følge; men han syntes ikke, han 
kunde modtage tilbudet, da han ikke havde midler til at opholde sig der. 
LówENHIELM udvirkede imidlertid, at han fik et stipendium af salpeterfondet 
for i udlandet at sette sig ind i de nyere forbedringer i krudtfabrikationen, 
og saa reiste de i juli over England, hvor han dog ikke traf Davy hjemme, 
til Paris, hvor han kom i august, og hvor han boede som gjest hos 
gesandten. Gjennem BERTHOLLET blev han snart kjendt med de franske 
videnskabsmænd, som gav ham den hjerteligste modtagelse, og med kemi- 
kerne, navnlig THÉNARD, Gay-Lussac, Durowc og CHEVREUL, kom han i 
omgang, ganske som om de skulde have været gamle studenterkamerater. 
Habv, Cuvier og BRoxcwiaRT gjennemgik de mineralogiske og geologiske 
samlinger og gjorde exkursioner med ham, han fulgte THENARDS under- 
segelser over vandstofhyperoxydet og CHEVREULS over forsebningen, Gav- 
Lussac satte ham ind i salpetérraffinering og krudttilvirkning, Brot gjen- 
nemgik polarisationsfænomenerne med ham, og han hørte mange forelæs- 
ninger. Vistnok blev under forelæsningerne den beskedne BERZELIUS af og 
