28 TH. HIORTDAHL. 
M.-N. Kl. 
til fortvivlet over den artighed, man viste ham ved at give ham plads ved 
siden af professoren og stadig citere hans arbeider under mange kompli- 
menter; det var saa, siger han, at de holdt paa at kjøre mig ud af audi- 
toriet, men jeg maatte holde ud, for jeg lærte saa meget af dem. I aka- 
demiets møder, hvor han som korresponderende medlem stadigt var til- 
stede, blev der ogsaa vist ham stor opmærksomhed; det blev officielt sagt 
ham, som en ham tilkommende opreisning, at hvis akademiet, dengang 
Davy fik Voltaprisen, havde kjendt hans og HisinGers arbeide, vilde 
prisen have været delt mellem dem. De franske kemikere bistod ham 
ogsaa med at oversætte hans arbeider over de kemiske proportioner og 
den elektrokemiske theorie samt mineralsystemet. Efter indbydelse af 
BERTHOLLET tilbragte han en længere tid paa hans eiendom paa landet, 
hvor der var indrettet et godt laboratorium. Han gjorde her en del 
mineralanalyser, og sammen med DuronG udførte han en neiagtigere bestem- 
melse af vandets sammensætning; de bestemte ogsaa egenvægterne af 
endel af de vigtigste gasarter samt kulstoffets atomvægt. Da BERzELIUS 
forlod Paris efter mere end ?/, aars ophold, havde han ved LOWwENHIELMS 
gjæstfrihed sparet saa meget af sine penge, at han kunde sende hjem 12 
store pakkasser med apparater og kemikalier, saa han nu endelig opnaaede 
at faa sit laboratorium i Stockholm ligesaa godt udstyret som nogen anden 
kemikers. Hjemreisen gik over Schweiz og Tyskland, hvor han bl. a. 
opholdt sig et par uger i Berlin. Den preussiske undervisningsminister 
bad ham, da han ikke havde villet selv overtage professoratet i kemi ved 
Berlins universitet, udpege en af sine elever dertil; men BERZELIUS fore- 
slog, at stillingen skulde overdrages til MrrscHERLICH, efter at denne havde 
arbeidet en tid hos ham i Stockholm. MrrscuERLICH, som da kun var 25 
aar gammel, havde henledet opmaerksomheden paa sig ved sin opdagelse 
af isomorfien. 
Da BErZELIUS kom hjem i september 1819, mødtes han med den behage- 
lige underretning, at han var bleven valgt til Vetenskapsakademiens sekre- 
ter, og hans bohave var allerede flyttet til den nye embedsbolig, som 
han straks tog i brug. Hans helbred havde bedret sig betydeligt, og han 
havde nu ogsaa faaet rundelige indtægter, saa han følte sig meget lykkelig 
og tilfreds. 
V. 
Efterat BERzELIUs havde overtaget sekreteerstillingen, søgte han at 
gjennemfere endel forandringer i akademiets noget forældede organisation, 
overensstemmende med de erfaringer, han i udlandet havde hostet om de 
lærde selskaber, og nye grundregler for akademiet blev derefter vedtagne 
