a 
1912. No. A. OM GRYTEHOL OG PYTFLATEDANNELSE PAA ROMERIKE. 5 
Portlandianivaa med fugtigt og koldt klima og utprægede terrasser 
i 170—205 m.s h. Til dette Portlandianivaa henfører han da det 
femte morænetrin, Haxsexs epiglaciale trin foran de store ostlandske ind- 
sjoer, og avtegner dette med to morænerækker, en ved Hauersæter og en 
anden ved sydenden av Hurdalssjoen og Mjosen. 
Desværre er Ovens benævnelser kun navne uten nærmere paavisning 
av de virkelige forhold i naturen. Man vil saaledes komme til at lede 
forgizves efter hans morænerække ved sydenden av Hurdalssjoen, og 
SJ 3 À ‚og 
Fig. 1. Grustaket ved Hauersæter. 
heller ikke ved sydenden av. Mjosen vil det falde let at finde den over 
Mjesens vanlige vandstand. — Efter Ovens fremstilling skulde man altsaa 
ha hat en ny fremrykning av isen under Portlandianivaaets tid, og denne 
fremrykning skulde være avmerket ved grusmasserne omkring Hauersæter. 
Hvad der har bragt Oyen paa denne tanke synes at være de ame- 
rikanske geologers resultater!, hvorefter han sammenligner Wisconsin- 
perioden i Nordamerika med den norske Ra-periode, Champlarn-perioden 
med Mytilus-nivaaet og Post-Wisconsin-perioden med Portlandia-nivaaet. 
Hvorvidt denne sammenligning holder stik kan alene avgjøres ved 
fortsatte undersøkelser. Forholdene paa Romerike er ikke klare, saa 
»Endvidere har de resultater, som de amerikanske geologer har naaet i de senere aar, 
bestyrket min opfatning av forholdet mellem ra-tid og nærmest efterfølgende tidsrum, 
saadan som dette er repræsenteret i Mytilusnivaaet og Portlandianivaaets avsætninger i 
vort land“ (l. c. s. 34). 
