IQ12. No. A: OM GRYTEHOL OG PYTFLATEDANNELSE PAA ROMERIKE, 9 
gende kamme og toppe. Det er et meget kompliceret og uregelmæssigt 
landskap man har her i syd og sydvest for Hersjoen. De steile skraa- 
ninger er ofte skogklædte, saa det er vanskelig at faa fuld oversigt, men 
man faar indtryk av, naar man vandrer her utenfor de oparbeidede veie, 
at man er kommen ind i en labyrinth. 
Mest karakteristiske er de smaa forsænkninger, som er lettest at 
overskue. De minder om de svenske åsgropar; men medens disse er 
runde eller ovale forsenkninger, som mest forekommer i aasernes rygge, 
saa forekommer disse romerikske forsænkninger inden utstrakte sand- og 
grusfelter, som i hovedtrækkene danner en plan flate, hvorpaa Garde- 
moen ligger i ca. 200 m.s høide over havet. 
"Mest ligner de smaa forsænkninger og smaatjern de i Nordtysk- 
land forekommende saakaldte Sölle eller Pfuhle. Disse optræder ifølge 
WanwscHarrE! mest i det flate bundmoræne-landskap nord for Berlin, 
østover til Posen og nordover til Kónigsberg og til Mecklenburg. De fore- 
kommer maaske særlig i strok, som maa opfattes som avsmeltningszoner 
for indlandsisen, og da man fandt jattegryter i muslingkalken ved Rüders- 
dorf, fremsatte Berenpt og Genirz den forklaring for »Sdlle’rnes« dannelse, 
at de ogsaa maatte være opstaaet 1 losmateriale av smeltevandstromme, 
som fra overflaten av isen har styrtet ned og ved hvirvlende bevægelse 
frembragt en gryteformet forsenkning i bundmorænematerialet. 
En del av de nordtyske »Sólle« ligger tydelig ordnet efter forsenk- 
ninger (Rinnen) som har været gamle avlepsrender for smeltevandet, 
medens andre ligger enkeltvis paa den jevne flate. 
Da elve meget ofte ved hvirvlende vandbevægelse danner jættegryter 
saavel i fast fjeld som i løst materiale, er det ikke usandsynligt, at en del 
av de tyske »Sólle«, særlig de som ligger langs de gamle avløpsrender, 
er opstaaet ved smeltevandsstrømme; men for de spredte og enkeltvis 
liggende forsænkninger passer denne forklaring aabenbart ikke. 
A. Steustorr fremsatte da ogsaa i 1896 (Naturw. Wochenschr. Bd. 
XI) en anden forklaring, at »Sóllerne« er opstaaet ved bortsmeltning av 
»dode« ismasser, som har ligget begravet i bundmorænen. Paa lignende 
vis forklarer ogsaa de amerikanske geologer tilsvarende forsænkninger 
(»kettle-holes«) i Amerika. Allerede i 1891? og 1892? beskrev Cuaw- 
BERLIN Og SaLIsBURY de saakaldte »pitted plains« (pytflater) d. e. utstrakte 
' sandflater med en hel del gryteformede fordypninger. Disse forklaredes 
1 F, WAHNSCHAFFE: Die Oberflåchengestaltung des norddeutschen Flachlandes. Stutt- 
gart 1900. 
2 F. C. CHAMBERLIN, Classification of the pleistocene glacial formations (Compt. rendu V. 
Congr. intern. Geolog. Wash. 1891). 
3 R. D. SarisBuRy, Preliminary paper on drift of New Jersey. 1892. 
