IO K. O. BJØRLYKKE. M.-N. Kl. 
opstaaet paa den vis, at der langs randen av indlandsisen var blit lig- 
gende igjen en del store isblokke eller isolerede ispartier, som blev dækket 
og begravet av det med smeltevandet førte og omleirede brægrus (modi- 
fied drift). Da disse begravede ismasser eller isblokke senere smeltede, 
fremkom de beskrevne forsænkninger i sandplataaet. 
Denne forklaring passer meget godt til forholdene paa Romerike. 
Her har man ogsaa i hovedtrækkene en sandflate, og det er i de centrale 
dele av denne de gryteformede forsænkninger er mest almindelige. — 
Det har neppe været den hele mægtige indJandsis, som her har gjort en 
stands, men nærmest en brætunge, som har fålgt Mjøsens og Hurdals- 
sjoens bassænger og strukket sig sydover til Jesseim. Hovedstrommen 
har visselig fulgt Hurdalssjøen; for det er mellem denne og Jesseim man 
finder de største sand- og grusmasser, det groveste materiale og de fleste 
gryteformede forsænkninger. Mot vest, i syd for Hurdalssjøen, har man 
ogsaa en aaslignende sidemoræne ved Kopperud, som muligens angir 
istungens grænse mot vest. Mot øst har man en lang ujevn fjeldryg, der 
strækker sig like fra syd for Eidsvold st. til øst og syd for Jesseim, her 
i det sydlige delvis avbrudt av mellemliggende sandpartier. 
Inden dette herved begrænsede felt findes imidlertid ingen ægte 
morzeneavleiringer, men derimot store omleirede sand- og grusmasser. I 
stroket omkring Hauersæter og delvis ogsaa ved Jesseim forekommer der 
dog ogsaa blokke; de allerfleste er avrundede og sjelden over !/, m. i 
tversnit. Der kan dog ogsaa i vest for Hauersæter forekomme enkelte 
blokke, som har et tversnit av op til 1 m. I grustaket ved Jesseim talte 
jeg 6 blokke, som ikke var avrundede, og som hadde et tversnit av hen- 
imot 1, m. Disse blokke forekommer særlig i overflaten eller nær over- 
flaten, idet dette blokrike lag i vest for Hauersater kun har en tykkelse 
av 1/,—1 m. og hviler paa utvasket og lagdelt sand. Dette lag kommer 
derved til at faa en vis likhet med de saakaldte ovre morzner paa enkelte 
steder i Danmark (Vendsyssel) og Nordtyskland. Paa andre steder finder 
man det stenrike lag i bunden av forsænkningerne, f. eks. omkring Vil- 
bergstjern, i bakkerne nord for Li og mellem Danielsæter og Elstad. Den 
stenede jord er i det hele mest almindelig omkring Hauersæter og herfra 
østover mot sydenden av Hovinfjeld, nordvestover mot Gardemoen og 
sydover mot Jesseim. Det synes klart, at stenen i denne jord med den 
lokale utbredelse oprindelig maa være transporteret av is; men ogsaa det 
rindende vand eller havbølgerne synes at ha hat en stor indflydelse paa 
materialets omleiring. 
Her har altsaa været alle betingelser tilstede for, at den nævnte 
»pitted plain-« eller pytflate-dannelse kunde opstaa: En forholdsvis tynd 
