1912. No.IO. PSYKOLOGISKE OG PSYKIATRISKE FORESTILLINGER OG BEGREBER. 5 
En frisk og kraftig mand falder pludselig overende, som om han var 
slaaet ned, og han aander ikke mere. Aanden har forladt ham, og derfor 
er han ded. 
Men fordi om han er ded, er han ikke udslettet af tilværelsen. Tu 
de sovende kommer den dødes sjæl tilbage og "meddeler sig gjennem 
drømmen til sine efterladte. 
Efterat sproget havde udviklet sig udover de aller første trin, maatte 
der indstille sig et behov for et sprogligt udtryk for forestillingen om 
expirationen og dennes væsen; og det maa da paa forhaand synes rime- 
ligt, at man til at begynde med fik et ordbegreb, som omfattede vind, 
aande (expiration) og liv (det er individets varme og evne til vilkaarligt 
at røre sig). 
Først efterhaanden kunde udviklingen stille krav paa en nærmere 
specialisering. 
Sproghistorien lærer os, at saa virkelig har været tilfælde, idet de 
ældste ord for »sjæl« og »liv« er de samme som for »vind« og »aande<. 
Jeg skal nævne exempler fra den indoeuropæiske sprogstamme. 
Det danske ord aand (norsk ande) er beslægtet med det græske 
&veuoc. og det latinske anima, som begge betyder »vind«, og animus, som 
betyder »aand« eller »sjæl«. 
Det danske ord sjæ/ (tysk Seele, norsk sal) heder paa gotisk sarva/a 
og antages at være stammebeslægtet med det græske “Avodog, vindgudens 
navn, samt det latinske s@vus, der betyder »stormendec. 
Det latinske spiritus, der er af samme rod som det norske isa, blæse, 
betyder »vind, aande, sjæl«. Det græske wvyr betyder ligeledes baade 
»vind« og »sjæl«. Det græske verbum zvéw, der er stammebeslægtet med 
det danske fryse, betyder »blaser« og »aander« og det tilsvarende sub- 
stantiv zvetua baade »vind« og »aand«. 
Det g.norske cdi (adjektiv ddr, n.norsk od), der betyder baade »for- 
nuft« og »galenskab«, er stammebeslægtet med det tyske Mut og det 
latinske vates (sandsiger), og disse ord er rimeligvis beslægtede med 
gudenavnet Odinn (Wuotan), hvis grundbetydning er »vind«. 
Samme betydning har ogsaa det græske uavia og det latinske furor. 
Mavia er beslægtet med uévog, livskraft, aandskraft, heftighed, vildhed, 
vrede, uaivoua, er begeistret, og uåvrig spaamand, sandsiger. Den 
indoeuropæiske rod er man, men dennes betydning og sammenhæng 
er meget uklar. Enkelte har sat den i forbindelse med sanskrit manus, 
der er det samme ord som det danske mand. Den antagelse, at grund- 
betydningen skulde være »pustende« (altsaa i slægt med »vind«), er vel 
