re )12. No. 10. PSYKOLOGISKE OG PSYKIATRISKE FORESTILLINGER OG BEGREBER. 15 
mellem tomhed (sjælleshed), bedevelse og sansesvækkelse kan derfor ikke 
gjennemføres før paa et noget senere udviklingstrin; og først naar den er 
foretaget, kan man gaa endnu videre og skjelne mellem de forskjellige ul- 
 stande af sansesvækkelse, mellem blindhed, døvhed, felelsesleshed osv.? 
Denne udvikling er endnu ikke afsluttet. Almenheden neier sig jo 
endnu med de gamle klassiske 3 sanser, uagtet psykologerne har opstillet 
det flerdobbelte antal. 
Sproghistorien har ogsaa om denne udvikling meget at lære os. Til den 
ovennævnte indoeuropæiske grundrod dku, der betyder »dunst« og videre 
»sansesleshed« eller »bedevelse«, hører de forlængede former dhubh og 
dhus. Af dhubh, som betyder »svag, med mat lys«, kommer det græske rvg Aoc, 
der fortrinsvis bruges i betydningen »blind«. Paa tysk kjendes roden i to 
ordformer, nemlig som verbet foben, der betyder »at være sansesles eller 
afsvækket«, »steie meget«, og som adjektivet faub: kraftles, ufølsom og særlig 
»døv« (manglende hørsel). Af samme rod og betydning er ogsaa det danske 
dev og det norske dawv. Til hus hører sanskrit dhvas, sansesles, doven, 
og tysk Jor, der er overført til dansk i formen daare. Herhen hører 
| ogsaa det ovennævnte latinske substantiv furor og græske verbum Iva, der be- 
|. tyder »ryge, dampe, brænde offer«. (Subst. Jvuéc betyder »livskraft, gemyt«). 
| Rimeligvis hører ogsaa herhen det danske de (norsk deyja) hvis grund- 
betydning vistnok er »kvalt af dunst« (jfr. oldslavisk daviti, blive kvalt)". 
| En anden indoeuropæisk rod er dem. Af denne er afledet det norske 
demba, ryge af støv, og dimma, taage, samt dumb, der betyder »mat, uklar, 
stum (umælende)«, og endelig hører ogsaa herhen de danske fra tysk op- 
tagne ord dum (taabelig) og sfæm (umzlende). 
De af rødderne dhu og dhem afledede ord har altsaa vistnok bevaret 
betydningen »sansesløs« (manglende sans), men de har ogsaa specialiseret sig 
i forskjellige retninger, saaledes at de kommer til at betyde enten »blind« 
eller »døv« eller »stum«, og denne specialisering maa antages at være op- 
staaet temmelig sent, eftersom den generelle betydning fremdeles er be- 
varet. 
Det norske «err, sansesles (g. heitysk wworag, angelsachsisk uvrzg, 
engelsk weary) har antagelig oprindelig havt betydningen »trzt«, men paa 
g-heitysk er det gaaet over til at betyde »drukken«, altsaa den samme 
overgang som i græsk mellem uwooc, dorsk, sløv, dum, og verbet uwoow, 
bedever. 
1 Differentiationen mellem farvebetegnelserne er vel endnu yngre. 
2 Det græske Dees (latin deus), Gud, er ogsaa sat i forbindelse med roden dhws. Vort 
ord Gud (gotisk guf) antages at komme af en germansk stamme guda-; jit. sanskrit 
havaté, raabe, og Indras navn furu-håta, den meget tilraabte. 
