16 PAUL WINGE. M.-N. KI. 
Betydningsovergangen mellem »traet« og »sansesles« er antagelig gaaet 
gjennem mellemleddene »dorsk, uden evne til at teenke«!, altsaa en fremad- 
skridende forstærkning. I engelsk er betydningen »træt« bevaret. 
Til grund for det glnorske kunstord vitfirring ligger den samme 
tankegang. Ordet er dannet af wit (i betydningen »sanseevne«) og firra, 
berøve. Det betyder altsaa sansesløshed og svarer til órar og ærsla 
af cerr. 
Det norske 6/aud er det samme ord som det tyske blöde (g.tysk 
blödi, angelsachsisk 6/eåp) og betyder i begge sprog »svag, frygtsom«, men 
paa tysk betyder det i sammensætningen blödsinnig »vanvittig«. 
Et exempel paa en betydningsudvikling i modsat retning har vi for- 
mentlig i det latinske zzamrs, som betyder »tom«. Roden ter nemlig an- 
tages at være den samme som i amma, og i saafald maa ordet oprindelig 
have havt betydningen »sjzellos<. 
Ogsaa i sprog, som er grundforskjellige fra vor sprogstammes, finder 
vi det samme fænomen. I Sydaustralien lever der saaledes en stamme, i hvis 
sprog ordet wilyamarraba betyder «sjelles« og »sanseslos, folelseslos«2. 
Sproghistorien bekræfter saaledes vor antagelse om, at menneskene i 
den sekundære tids begyndelse ikke har distingveret mellem begreberne 
»sjælløshed« og »sansesløshed« og endnu mindre mellem de forskjellige 
tilstande af sansesløshed — ialtfald har de gamle Indoeuropæere ikke 
gjort det. 
Der maa dog temmelig tidligt være kommen til en omstændighed, 
som gjorde det muligt at udsondre af denne brogede mangfoldighed en 
enkelt gruppe, nemlig den ved de narkotiske gifte fremkaldte bedøvelse, 
og paa et noget senere udviklingstrin maatte en saadan sondring af reli- 
giøse og moralske grunde fremstille sig som særdeles ønskelig eller endog 
nødvendig. 
Alle folkeslag kjender fra sin ældste historie berusningsmidler?; navn- 
lig har man allerede meget tidlig lært paa forskjellig maade at skaffe sig 
alkohol og at benytte denne som berusningsmiddel. Der var ogsaa alle- 
rede i den graa Oldtid kjendt andre berusningsmidler ; og det er rimeligt, 
at man tidligt har lært at kjende den frygtelige vildhed, som, navnlig naar 
giftreaktionen er abnorm, kan gribe den berusede og bringe ham til at 
handle, som om han var en helt anden person end den, man kjender 
som ædru. 
1 Jfr. g.norsk gamalærr, alderdomssløvet, samt ærr og ørvita (af or og vit). 
2 Se art. ,Animism“ i ,,Encyclopædia Britannica“. 
3 Grundbetydningen i ordet rus er , fremstormende", „stormbyge“. 
