IQI2. No. 10. PSYKOLOGISKE OG PSYKIATRISKE FORESTILLINGER OG BEGREBER. 29 
I—17—7 har ordene rasende og galind, begge kun i det sammensatte 
udtryk »rasende eller galind«. 
6—6—17 har ordene raseri og vildelse i det sammensatte udtryk »vil- 
delse og raseri«, men ingen af dem usammensat. 
6—6—21 har ordet raseri! usammensat. 
2—5—24 og 3—18—16.5 har begge ordet afsindig, men kun usam- 
mensat. 
3—18—5 har ordene fornuft og forstand i det sammensatte udtryk 
»rette fornuft og forstand«, men ingen af dem usammensat. 
Vi skal dernæst angaaende lovbogens sprog henvise til den alminde- 
lige anerkjendelse af dets klarhed og nøiagtighed og bemærke, at den en- 
delige redaktionsrettelse af det af den norske kommission foreslaaede unøi- 
agtige udtryk »rasende eller afsindig« (hvilket sidste ord som anført alle- 
rede var optaget efter Christian den 4des Norske Lov) til det fuldt kor- 
rekte »rasende eller galind« utvetydigt viser, at man har lagt vegt paa 
ordvalget. 
Samtlige de paagjældende lovsteder fortolkes naturligst, naar man gaar 
ud fra, at ord og udtryk er brugte med videnskabelig stringents, og flere 
af lovstederne faar kun en rimelig mening, naar man gaar ud fra denne 
forudsætning. 
Jeg skal her indskrænke mig til at søge at paavise dette, forsaavidt 
angaar 3—18—5, 3—18—16.5 og 6—19— 12. 
Jeg vil dog først skarpt fremhæve, at denne fortolkning ene og alene 
har til hensigt at klargjøre spørgsmaalet om de paagjældende ords og ud- 
tryks betydning i vedkommende lovsteder, men aldeles ikke at give en 
juridisk redegjørelse for den paa disse lovsteder grundede ret; thi et saa- 
dant forsøg vilde føre os langt ud over grænserne for denne afhandlings 
opgave. 
Ordene fornuft og forstand har allerede i en række slægtsled været 
overmaade flittigt benyttede i den metafysiske vild-spekulations tjeneste; 
og mange og underlige er de forestillinger og begreber, som i tidens løb 
har været knyttede til disse ord”. Det kunde saaledes maaske synes haab- 
løst at førsøge paa at finde ud af, hvad lovbogen har ment med dem. 
Ved sproghistoriens hjælp skulde der dog være haab om at finde en 
vei gjennem dette virvar. 
1 Efter ordlyden kunde man maaske fortolke ordene sygdom og raseri som et sammensat 
udtryk. Lovstedets mening maatte da være den, at kun sygdom med raseri skulde 
kunne undskylde selvmord, og at følgelig den, som begik selvmord under et anfald af 
melankoli (tungsindighed), ikke skulde rammes. Dette kan dog neppe være meningen 
og saavidt vides har lovstedet heller ikke været forstaaet paa denne maade. Man be- 
mærke ogsaa, at sygdom er nævnt foran raseri. 
2 Jevnfor de paagjældende artikler i Cur. MorsEcu's „Dansk Ordbog", 
