IQI2. No. 10. DEN PSYKIATRISKE SYSTEMATIKS UDVIKLING. 33 
ANDET KAPITEL. 
Den psykiatriske systematiks udvikling fra aar 1800 til vor tid. 
Vi har i det foregaaende kapitel segt at redegjere for udvikligen af 
de psykologiske og psykiatriske forestillinger og begreber fra den ældste 
tid til slutningen af det 18de aarhundrede; og vi skal nu forsege at tegne 
en skitse af den psykiatriske systematiks udvikling fra det sidstnævnte tids- 
punkt ned til vor tid. 
Det ligger imidlertid helt udenfor denne bogs plan at give en mere 
indgaaende redegjerelse for den kliniske psykiatris fremskridt i dette tidsrum, 
da vor opgave alene er den at skrive en fremstilling af den norske sindssyge- 
ret. Vi vil derfor kun medtage, hvad der synes os paakreevet til forstaaelsen 
af denne rets historiske udvikling; og vi har fundet det hensigtsmæssigt at 
gruppere vort stof i tre afsnit, af hvilke det forste omfatter tiden til omkring 
1860, det andet den følgende periode til omtrent 1900 og den tredje det 
sidste tiaar. 
Til slutning skal vi kortelig omhandle retspsykiatriens og sindssyge- 
rettens stilling til den klinisk-psykiatriske diagnose og klassifikation. 
I. (1800— 1860). 
Det 18de aarhundrede var oplysningens tidsalder, rig paa brændende 
iver for at forbedre menneskenes kaar. Det videnskabelige liv tog i det 
hele et mægtigt opsving, ikke mindst paa det naturvidenskabelige omraade. 
Den empiriske psykologi, som var grundlagt af Hosses (1588— 1679), 
Locke (1632—1704) og Leipniz (1646—1716), blev videre udviklet af 
BERKELEY (1685— 1753), Hume (1711— 1776), LAMETTRTIE (1709—1751) og 
ConDILLac (1715— 1780) og øvede stor indflydelse paa hele den medicinske 
tænkning og naturligvis i særlig grad paa den psykiatriske !. 
Aarhundredet var de medicinske systemers glanstid, og under diskussionen 
om disses mange mere og mindre vilde hypotheser blev ogsaa psykiatriske 
emner dragne ind. 
| Se WiwpELBAND: Lehrbuch der Geschichte der Philosophie (1903) s. 359. 
Vid..Selsk. Skrifter. I. M.-N. Kl. 1912. No. ro. 3 
