42 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 
sindssygdomme er symptomkomplexer fremkaldte ved forskjellige soma- 
tiske sygdomme, hvilke dog ingenlunde altid rammer hjernen !. 
Den naturvidenskabelige retning havde ogsaa fremragende repræsen- 
tanter i P. JESSEN (1793—1875), professor i Kiel og direktør for den af 
ham anlagte private sindssygeanstalt Hornheim, samt FLEMNING (1799— 
1880), som havde anlagt og bestyrede sindssygeanstalten Sachsenberg ved 
Schwerin. 
De tyske psykiatere af den naturvidenskabelige retning havde imidlertid 
en betydelig vanskelighed at overvinde derved, at det heityske sprog var 
fattigt paa udtryk, som for psykiatrien var anvendelige som tekniske be- 
tegnelser. — Som fællesbetegnelse havde man et meget godt ord i »Geistes- 
krankheit«, men for grupperne manglede man passende udtryk. Det ord, 
der har samme betydning som det latinske »furor«, nemlig Wuth, kunde 
paa grund af betydningsudviklingen ikke godt anvendes som teknisk udtryk, 
og det ord, som svarer til danske »Galskab«?, var tabt. Dette tab var vist- 
nok delvis erstattet ved ordet »Raserei«, men ogsaa kun delvis, da dette 
udtryk ikke omfatter melankolien. Meget værre var dog mangelen af et ord 
svarende til det latinske »dementia«, fransk »démence« og dansk » Afsindig- 
hed«. »Wahnsinn« kunde ikke give erstatning, for det første fordi dette ord 
var opkommen ved en forvexling af Wan og Wahn (hvilket netop var den 
forvexling, som skulde undgaaes), og for det andet fordi det i den nyere 
tid var taget i brug som betegnelse for en maniakal tilstand og følgelig 
ikke længer uden tvetydighed kunne bruges i betydningen dementia?. — 
Desværre traf man det uheldigst mulige valg, idet man til gjengivelse af 
dementia optog ordet Blådsinn. — Dette ord var tidligere, og med bedre 
ret, brugt i samme betydning som det latinske »fatuitas«, det franske »imbé- 
cillité« (idiotie) og det danske »Vanvittighed«; og denne betydning blev 
fremdeles opretholdt. Derved fik ordet Blódsinn en dobbelt betydning, og 
det blev saaledes nødvendigt at skjelne mellem »angeborner Blådsinn« (idioti) 
og »erworbener Blådsinn« (dements); men hermed var man kommen midt 
op i den begrebsforvirring, fra hvilken EsguiroL havde reddet den franske 
. psykiatri ved at forbeholde ordet idioti for den medfodt: tilstand. 
Den uheldige tyske sprogbrug førte naturlig derhen, at den tyske 
klassifikation blev endnu mere udpræget symptomatisk end den franske; thi 
sondringen mellem den medfødte og den erhvervede sindslidelse havde 
draget en vigtig grænse mellem tilstande, hvis symptomkomplexer kan 
være ganske ligeartede, og naar denne grænselinje blev opgiven, havde 
1 Denne idé er forøvrigt gammel. 
2 Jfr. nedertysk vergalstert. 
3 I denne betydning blev dog ordet fremdeles hyppig anvendt. Herom mere nedenfor. 
