I9I2: No. ro. DEN PSYKIATRISKE SYSTEMATIKS UDVIKLING. 49 
nemlig den at udelukke de melankolske og kun medtage de maniakale. 
Men nu var dette udtryk ikke længer træffende, men tvertimod misvisende, 
eftersom det utvilsomt var meningen, at de melankolske skulde medtages i 
tællingen, hvilket forøvrigt var selvfølgeligt allerede af den grund, at ogsaa 
disse syge var beskyttede ved strl. Kap. 7 $ 2. 
Horst udtaler herom: »Raserie eller Galskab i det sidste Schema 
skulde altsaa stemme med Mania i det forrige; medfødt Fjantethed i det 
sidste med Idiotia i det forrige, og efter Fødselen opstaaet Fjantethed i 
det sidste med Dementia i det forrige; Melancholia (Monomania), som ikke 
har nogen særegen Rubrik i det sidste Schema, vilde efter dens Charak- 
teer gaae ind enten under Raserie eller efter Fødselen opkommen Fjantet- 
hed, dog formentlig i Regelen under den første; — — — — — „Bor al 
alligevel at sættes istand til at anstille nogen Sammenligning, skal jeg 
betragte Maniaci og Monomaniaci som eensbetydende med Rasende« !. 
Ganske uden forstandig grund var det vel ogsaa at indfore det nye 
ord »fjante« istedet for det gamle »afsindig«, som baade havde den 
historiske tradition for sig, var fastsat i loven og desuden er langt mere 
betegnende 2. 
Den danske telling af 1847, der ogsaa ordnede de sindssyge i to 
grupper, optog ikke det norske schemas betegnelser, men benzevnte den 
ene gruppe »Idioter, det er saadanne, der have været lidende fra Fod- 
selen (eller Barndommen af)«, og den anden »Afsindige, det er saadanne, 
der have havt Forstandens Brug, men som paa et eller andet Punkt i 
Livet have mistet denne«?. 
Som fællesbetegnelse beholdt det norske tællingsschema af 1845 
ordet »sindssvag«; medens det danske af 1847 benytter »sindssyg«. 
Major bruger i sine afhandlinger konsekvent ordet »Sindssygdom« som 
fællesbetegnelse; men i sine gruppebetegnelser er han uklar og vaklende. 
Han taler saaledes i sin »Indberetning« af 1846 om »en Tilstand af Svag- 
sind, hvad enten denne er medfødt eller har udviklet sig af en forudgaaet 
Afsindighed«. 
Endelig blev ordet »sindssyg« lovfæstet som fellesbeteg- 
nelse i »Lov om Sindssyges Behandling og Forpleining« af 
T^ 
Se Horsrs ovencit. Norsk Mag. f. Laegev. R. II. B. 5 s. 588. 
2 Ordets oprindelige form er antagelig flante (j er despektivt). Det er afledet af verbet 
flane, fare omkring. Roden er pla, hvilken ogsaa ligger til grund for det græske 
zÀavráco, flakker, farer vild. Jfr. fransk flaner, som er af germansk afstamning. 
3 Se HiBertz: De Sindssyge i Danmark efter Undersøgelsen den iste Juli 1847. 
HüBERTZ foreslog i 1854 at oversætte 7diot med ,svagsindig". Se hans „Svagsindighed 
eller Idiotisme“. 
Vid.-Selsk. Skrifter. I. M.-N. Kl. 1912. No. ro. 4 
