I9I2. No. 10. DEN PSYKIATRISKE SYSTEMATIKS UDVIKLING. 65 
kommende som degenereret, maa paavise, at dette anlæg har virket be- 
stemmende paa udviklingen af hele hans personlighed. 
KRAFFT-EBING(1840— 1902) klassificerersindssygdommene i 2 store hoved- 
klasser, nemlig: A. Psykiske sygdomme i den udviklede hjerne og B. Psykiske 
udviklingshemninger. Enhver af disse hovedklasser deles i 2 grupper, nemlig 
I. De funktionelle psykoser (det er sindssygdomme uden kjendt pathologisk- 
anatomisk grundlag) og Il. De organiske psykoser (det er sindssygdomme 
med konstante pathologisk-anatomiske forandringer i hjernen). 
De funktionelle psykoser deles atter i 2 undergrupper, nemlig 1. Psyko- 
nevroserne og 2. De psykiske udartningstilstande (Die psychischen Entart- 
ungen — Degererationstilstande). Psykonevroserne er sindssygdomme, der 
rammer tidligere sunde hjerner, forløber som afgrænsede sygdomme med 
en i regelen gunstig udgang. De psykiske udartningstilstande er sinds- 
sygdomme, der rammer en hjerne, som allerede fra sit første embryonale 
anlæg er abnorm; de forløber ikke som afgrænsede sygdomme, men har 
tilbøjelighed til at recidivere og antage et periodisk kredsløb uden udsigt 
til helbredelse. 
Baade psykonevroserne og de psykiske udartningstilstande kan forløbe 
som melankoli, mani eller stupiditet, og de enkelte anfald kan ogsaa i begge 
tilfælde give det samme kliniske billede; forskjellen træder først frem, naar 
man kan overskue det hele sygdomsforløb. Dersom anfaldene ikke ophører, 
gaar de i begge tilfælde over i dements. Under den psykiske udartnings- 
tilstand har anfaldene tendents til at trække i langdrag; og naar der ind- 
træder periodicitet, pleier intervallerne at blive kortere og mere urene, 
medens selve anfaldene bliver langvarigere. | 
Til de psykiske udartningstilstande regnes 1) Den konstitutionelle affektive 
sindssygdom (folie raisonnante), 2) Paranoia-formerne, 3) Den periodiske 
sindssygdom og 4) De paa grundlag af de store nevroser udviklede sinds- 
sygdomme (nevrasthenisk, epileptisk, hysterisk og hypokondrisk sindssygdom). 
De psykiske udviklingshemninger sammenfattes under betegnelsen idioti 
eller, dersom de har udviklet sig i forbindelse med legemlig forkrebling, 
kretinisme). De omfatter en uendelig række af overgangstilstande lige fra 
den absolute idioti, hvor al rapport med udenverdenen er udelukket, til det 
i intellektuel og moralsk henseende normalt udviklede menneskes tilstand- 
Af idiotien kan man skjelne to hovedformer, nemlig den intellektuelle 
og den moralske (moral insanity). Den første er en sværere form; i den 
anden behøver ikke intelligentsen at ligge synderlig langt under det normale. 
Den skade, der hindrer hjernens udvikling, kan ramme individet alle- 
rede under dets embryonale udvikling (og er i saa fald af degenerativ natur) 
Vid.-Selsk. Skrifter. I. M-.N. Kl. 1912. No. 10. 
on 
