I9I2. No. ro. DEN PSYKIATRISKE SYSTEMATIKS UDVIKLING. 69 
imod ved rig variation. Hos alle folkeslag og til alle tider er det karak- 
teristiske indhold af de primordiale vrangforestillinger det samme; de sekun- 
deere derimod vexler i det uendelige, eftersom de ydre forhold varierer, 
alene med den begraensning, at de altid beholder stemningens stempel. 
Det primordiale delirs kongruents giver dette et meget karakteristisk 
seerkjende. Under storhedsdeliriet kan vi saaledes vel i kristenheden faa 
Kristus'er, i den muhamedanske verden Madier og blandt jøderne Messias'er ; 
men i sin kjerne bliver alt dette væsentlig det samme. Mystisk for- 
folgelse bliver det jo ogsaa, hvad enten forfelgerne er troldmænd, frimurere 
eller spiritister. Navnlig de primordiale vrangforestillinger har en tilboie- 
lighed til at associere sig 1 visse grupper (systematiseres), og forfelgelses- 
forestillingerne og storhedsidéerne hænger noie sammen. 
De for paranoia karakteristiske vrangforestillinger er persekutoriske og 
megalomane idéer. Allerede i sygdommens første tid pleier de syge at 
tro sig iagttagne, mener, at folk ser paa dem eller taler om dem; og i 
breve og avisnotitser eller lignende af det forskjelligste indhold finder de 
hentydninger til deres person og forhold. Dette symptom, som tyskerne 
kalder »Beziehungswahn« (et ord, som EvEnsEen har oversat paa dansk 
med »sigtelsestro«), kan vistnok indtraede ogsaa under andre sindssygdomme 
og psykopathier; men navnlig naar det er varigt og uafhængigt af de 
ydre forhold, er det meget karakteristisk for paranoia. 
Efterhaanden udvikler der sig videregaaende vrangforestillinger. De 
syge tror sig forfulgte, fordi deres fiender ikke vil unde dem den stilling 
i samfundet, som de paa grund af sin formentlig høie byrd eller store 
evner og fortjeneste mener at have krav paa; og for at forklare denne 
deres fienders holdning laver de op hele sammenhængende rækker af 
historier, som de selv tror paa, og betragter alle livets foreteelser ud fra 
et standpunkt, som kun vilde have været rigtigt, dersom disse historier 
havde været i overensstemmelse med virkeligheden. Alle modforestillinger 
afspærres og kritik umuliggjøres for de syge. 
Forfølgelsesforestillingerne kan holde sig indenfor det muliges grænser 
og kun angaa den syges personlighed; de kan, som man udtrykker det, 
vere autopsykiske. Der foreligger i saa fald en paranoia incompleta, 
og der indtræder ikke hallucinationer. Men forfølgelsesforestillingerne kan 
ogsaa inddrage i kredsen den syges legeme, eller med andre ord de kan 
være somatopsykiske. Der foreligger da en paranoia completa (sive 
hallucinatoria). De syge er hallucinerede og tror, at deres legeme paa- 
virkes ved forskjellige mystiske midler (magnetisme, elektricitet, traadløs 
telegrafi, telepathi, vinkelspreiter o. 1.); og de modtager ogsaa ofte gud- 
dommelige aabenbarelser og kaldelser. Ogsaa storhedsidéerne kan ind- 
