1912. No. 10. OM DET SINDSSYGERETSLIGE TUTEL. 127 
var oprettet et cura dementis, maa observationspligten antages at være 
paalagt ogsaa den, der havde vaergemyndighed over en demens. Af det oven- 
nævnte brev fra keiserne Marcus AURELIUS og Commopus til ScaPui A 
TERTYLLUS fremgaar det ogsaa, saaledes som senere skal omhandles, at 
keiserne gaar ud fra, at en saadan pligt foreligger, idet det ligefrem paalæg- 
ges statholderen at lade den i brevet omhandlede person undergive psykia- 
trisk observation, uanseet om spergsmaalet gjælder furor eller dementia. 
III. 
Vi kjender saa godt som intet til Germanernes samfundsordning, fer- 
inden disse efter Cæsars erobring af Gallien kom i nærmere og varigere 
bererelse med Romerne. De germanske stammer levede paa denne tid i 
lande, som tidligere var befolkede af Kelter, og de skiftede indenfor sit 
omraade meget ofte bopladse. Deres gudsdyrkelse var endnu ifølge CÆsar 
ikke naaet udover tilbedelse af sol, maane, jord osv. 
I løbet af det første aarhundrede efter vor tidsregning maa Germanerne 
have gjennemgaaet en forholdsvis rask udvikling. Tacitus siger, at de dyr- 
kede guder (som han tildels identificerer med de romerske), men hverken 
havde billeder eller templer. Han beretter! om 7 germanske stammer, som 
havde en fælles hellig lund paa en ø i oceanet (antagelig Sjælland), hvor de 
under en vaarfest for det spirende liv dyrkede jordgudinden Nerthus »id est 
terram matrem«. Cæsars og Tacitus’s skildringer lader os formode, at Ger- 
manerne paa Kristi tid, skjønt de saaede og indhøstede korn, endnu ikke helt 
havde overvundet nomadelivet. Ifølge Tacitus kjendte de brugen af jern, 
men anvendte det sparsomt”. Tacitus siger med ligefremme ord, at de 
levede i matriarkat. I Germania kap. 20 heder det nemlig: »Sororum 
filits idem apud avunculum qui ad patrem honor» (sestersennerne skylder 
sin morbroder den samme respekt som sin fader), hvad der dog ikke ude- 
lukker, at der allerede fandtes spirer til et patriarkat. 
Men gaar man ud fra, at Germanerne paa Tacirus's tid endnu levede 
i matriarkat?, kan de naturligvis ikke allerede dengang have udviklet en 
tutelordning, som forudsætter patriarkat. 
Det maa antages, at Germanerne, og blandt dem vore forfædre, fra 
det første aarhundrede indtil folkevandringstiden har gjennemgaaet en dybt 
indgribende social omformning, under hvilken de har udviklet et patriarkat 
og fæstnet den private eiendomsret til jorden, ialtfald til boligerne og deres 
Germania kap. 40. 
Ne ferrum quidem superest, sicut ex genere telorum colligitur. (Kap. 6). 
w IV mm 
Herom mere i folgende kapitel. 
