1912. No. ro. OM DET SINDSSYGEREISLIGE TUTEL. 137 
Som omtalt havde CunisriaN IV indført i vor lovgivning et dativt tutel 
(sat vaergemaal) og gjort dette anvendeligt paa de vanvittige. Denne ord- 
ning blev optagen i CHRIsTIAN V's lov, der forøvrigt gik et langt stykke 
videre paa den af Christian IV betraadte vei. 
I Norske lovs 3dje bog kapitel 19 organiseres saavel det legitime 
som det dative tutel baade for børn, mindreaarige og voxne umyndiggjorte. 
De af disse bestemmelser, som i denne sammenhæng interesserer vort emne, 
er N. L. 3—19— t og 3—19—2, hvilke paragrafer er saalydende: 
3—19—1. 
„De jom iffe funde være deres egen Verge enten for Alder, Vanviitiqhed, 
Vbjelbeb eller andre Marjager, tom af Ovrigheden billig fiendes, jfulle have 
Bærge 1. 
3—19--2. 
„Umyndige Borns Verge efter Moders Død er Fader; Citer Faders Død 
er Broder, fom jine fulde fem og tyve War endet haver; Gre der flere Brødre 
Auldbrodre til be Umyndige, da er den næjt at vere Verge, jom er œldit; Men 
ere De Halvbrødre, da jfal den være Værge, jom er nejt paa Fedrene Side: 
Gr iffe Broder til, ba er Farfader nejt at værge: Er ei Farfader, ba er Mor- 
fader najte Verge: Cr hand ej til, ba er Farbroder; er hand ej, da er Mor: 
broder; Gr ingen af dennem til. ba ffal nœîte i Byrd være Verge. Faderens 
Arender ere nermere at vere Verge, end Moderne Frænder, om de ere lige 
nær i Byrd og ville vel værge; Men er bet venteligt, at nogen tod Værge 
jfulle ilde værge, eller er Uvederhæftig, eller ingen fob Værge er til, da jetter 
Dvrigheden med Overformyndernis Samtyffe, Door be ere forordnede, bem til 
Verge, jom de fifferjt Bornegodjet Funde betroe, jaajom be aate jelo at 
jvare til” >. 
Som man ser, siger N. L. 3—19—1 generelt, at den, som ikke kan 
være sin egen værge, skal have værge, og nævner vanvittighed blandt de 
grunde, der kan bevirke mangel paa evne til at være sin egen værge; 
men lovstedet siger ikke ligefrem, at enhver vanvittig skal have værge; og 
det udtaler heller intet om, hvorvidt værgen i tilfælde kan være legitim 
tutor eller maa være beskikket. Lovstedet, der overhovedet ikke nævner 
de galne, har altsaa ikke stillet de vanvittige i samme tutelforhold som 
de galne. 
~ 
Ophevet ved lov om umyndiggjorelse af 28de November 1808. 
le 
Ophævet ved lov af 2gde Juni Ig11 om kvinder som verger m. v. ifølge § 5 gjeres 
der ved denne lov ingen forandring i de gjældende regler om, ,hvem der har at iagtta 
en sindssyk persons tarv, naar vedkommende ikke har verge“. 
