144 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 
»Man maa her lægge Mærke til, at Byernes Fattigkommissioner selv 
bestyre Sindssyge-Asylerne, og at de aldrig forsømme saa hurtigt som mu- 
ligt og uden alt Hensyn til Patienternes Velfærd at udtage deres egne 
Syge af Hospitalerne for at udsætte dem i privat Forpleining mod en billi- 
gere Betaling. Med Hensyn til Landdistrikternes Sindssyge ledes de ikke 
af den samme Interesse; det er tvertimod en større Fordel jo længere 
disse Patienter forblive i Asylerne, og deraf kan man let forklare sig den 
paaviste Uoverensstemmelse. Dette er atter et Blik i de sande Bevæg- 
grunde for den kommunale Sindssyge-Forsørgelse; men det er tilstrække- 
ligt til, at enhver Menneskeven med den dybeste Uvillie skal vende sig 
bort fra disse Gjenstande, imedens han med Rette fører de bittreste Klager 
over de arme Ulykkeliges Skjæbne, som ere gjorte afhængig af saadanne 
Hensyn, af saadanne Spekulationer«. 
I den samme indberetning opstilles ogsaa 4 hovedprinciper for en 
reform af vore sindssygeforhold, og det første af disse principer er for- 
muleret paa følgende maade: 
»I. De Sindssyges personlige Frihed maa omgives med alle de Ga- 
rantier, som deres eiendommelige Tilstand tillader, og deres Interesser og 
Velfærd maa, naar Indskrænkninger i denne Frihed ere uundgaaelige, vare- 
tages og beskyttes, idet en hensigtsmæssig Behandling indføres og over- 
holdes ved en stadig og indsigtsfuld Kontrol.« Paa et andet sted henviser 
ogsaa Major til nødvendigheden af at »afskjære Anledningen til forsætlige 
Forbrydelser ved en falsk Foregiven af Sindssygdom !. 
Den kgl. proposition blev da ogsaa saaledes affattet, at den afskar 
fattigvæsenet enhver adgang til at udøve tutelmyndighed overfor nogen 
sindssyg eller til at afholde udgifter til sindssyges behandling eller forpleining. 
Stortingets kirkekomité fik den kgl. prp. til behandling, og denne ko- 
mités majoritet gav den i det store og hele sin tilslutning. 
Majoriteten fremhævede, at den ansaa bestemmelserne i 4de kapitel 
for de vigtigste i det hele lovforslag, og idet den bemærkede, at disse lov- 
bestemmelsers hovedtanke var den at overføre »Omsorgen for de 
fattige Sindssyge fra Fattigkommissionerne til den offent- 
lige Sygepleie«?, skjænkede den denne »hovedtanke« sit fulde bifald. 
Komitéens minoritet JaaBÆk og AUGUSTINUSSEN fremsatte derimod fel- 
gende dissenterende forslag: 
S 15. 
Fattigcommisjionen udvælger blandt Fattigdijtrictets Indvaanere et pasjende 
Antal Mænd, der have at føre Tiljyn med be Sindsjyges Behandling, ber op- 
1 Side 29, sp. 2. 
2 Udhævet her. 
